== 
lubricus mellem Mosset, men desuagtet har jeg ikke fundet Spor af dem. 
Det synes da, at Skallerne af de Dyr, som man har al Grund til at troe 
at have levet paa saadanne Steder, paa een eller anden Maade ere for- 
svundne, og rimeligst er det, at den i Törven indeholdte Humussyre har 
oplåst Skallens Ralk. En Iagttagelse, som beviser, at de forskjellige Dele 
af Ralkskallerne ulige godt imodstaae en saadan Indvirkning, har jeg tid- 
ligere gjort og meddeelt*); i de paa Kalk saa yderst fattige Martörvs- 
moser i det nordligste Jylland, fandt jeg paa eet Punkt alle Kalk-Laagene 
til Paludina impura vedligcholdte, medens der ikke var Spor af Skallerne. 
Alt for lidet ere endnu de i Mosekalken og andre danske Fersk- 
vandskalke bevarede Skaldyr undersögte, til at man tör uddrage nogen 
Slutning om en mere eller mindre fuldkommen Overeensstemmelse imellem 
disse fjernliggende Tiders og den nuværende Tids Arter af Blåddyr, 
eller disse Årters indbyrdes Forhold med Hensyn til Udbredningen og 
Fordeligen af Individernes Antal. Paafaldende har det imidlertid været” 
mig, at der afde större Ferskvandsmuslinger, Unio og Anadonta, er hidtil i 
Mosekalken intet Individ forekommet mig, da dog idetmindste den störste 
Art af Anadonta netop forekommer paa saadanne Steder, der have den 
stürste Lighed med de Bækkener, hvori Skovmoserne have dannet sig. 
Ligeledes har jeg heller aldrig truffet paa vore stårste Vandsnegle, Lym- 
neus stagnalis og Planorbis corneus, uagtet de forekomme i Mængde i de 
smaae Grave i Moserne, hvor Törvmassen er bortskaaret. Interessant 
vilde det være, om en saadan senere Fremtræden af visse Arter vilde 
ved fremtidige Undersøgelser bekræfte sig **). 

*) Rröiers Tidsskrift, II pag. 495. Om Martörven i det nordligste Jylland. 
++) Det forstaaer sig selv, at Undersögelserne maae vere samvittighedsfulde og anstilles 
med Forsigtighed; ved den uregelmæssige Torvgravning indblandes ofte fremmede, 
eller til andre Steder i Mosen henhørende Gjenstande saaledes i den endnu ikke 
optagne Törvmasse, at man let skufles og troer, at Alt er i sit oprindelige Leie. 
En velbevaret Planorbis corneus i Kanten af en «eltet Formtörv fra Birkerüd er 
dog let at erkjende, og er ligesaalidet et Beviis paa, at dette Skaldyr forckom inden 
Törvlagenes Dannelse i Skovmoserne i denne Egn, som paa at Humussyren ikke 
angriber Skallerne. 

K* 
