80 
Tidsrum maa være indtraadt paa alle Steder, en Indrömmelse som falder 
aldeles naturlig, og som har for sig alle de Iagttagelser, der hidtil ere 
anstillede i Moserne, og tillige det almindelige Træk af Skovlivet: at Skove 
hyppigst staae og falde med hinanden. De i Moserne hidtil vundne Re- 
sultater og disses Udtryk kunne vi da overföre paa Landets Vegetation 
ialmindelighed, og istedetfor Fyrreregionen i en Mose og Fyrreperioden i 
dens Dannelsestid, tale om hele Landets Fyrreregion og Fyrreperiode, 
og ligeledes om Aspens, Ellens, Egens Regioner og Perioder, Ethvert 
Trees “Periode” bliver simpelhen det Tidsrum, indenfor hvilket det har 
været i fuld Kraft og fremherskende dannet Vegetationen; men “Region”? 
bliver ved denne Overførelse naturligst at tage om den Udbredning og 
Fordeling over Landets Overflade, som enhver af de paagjeldende Træ- 
arter har havt. At ikke ethvert Skovdække har indtaget nôiagtig den 
Udstrækning, som dets Forgænger eller Efterfölger indtog, kan man slutte 
sig til af den særegne Natur, disse forskjellige Skovvegetationer havde, 
og de særegne Fordringer, hver især gjorde til de ydre Betingelser, hvor- 
under de frodigst vilde forekomme. Tilmed maatte alle disse Vegeta- 
tioners Udstrækning og Fordeling rette sig efter de Forandringer, som 
selve Landets Overflade og Udseende i Tidens Låb har lidt, og navn- 
ligen Forandringerne i hine ofte være en Fålge af Landets Tiltagen ved 
den successive Hævning, som geologiske Undersøgelser sætte udenfor 
‘al Tvivl. 
Paa en naturlig Maade henledes derfor vor Opmærksomhed paa 
den muelige Besvarelse af tvende Spørgsmaal: Indenfor hvilket Tids- 
rum var enhver af disse hidtil bekjendte Skovvegetationer i sin fulde 
Kraft? og hvilken Udbredning og Fordeling tilkommer enhver af dem her 
i Landet? Skjöndt vi ikke tår vente nogen egenlig Besvarelse af disse 
Spörgsmaal for Oieblikket, have vi dog allerede enkelte Bidrag, som kunne 
tjene til begge Spörgsmaalenes Afgjörelse, og dem maae vi ikke paa 
dette Sted lade være upaagtede. 
