52 
Til de ydre Data maae ogsaa henföres de ganske vesenlige Op- 
lysninger, som ville fremkomme, naar de hyppige Fund af Oldtidslevninger 

Sammensætningen, og som en Fölge af denne dobbelte Stilling betegner Stednavnet 
snart et eiendommeligt Eorhold (Trævegetation) ved de Steder, det er tillagt: 
Skovsted, Skovstrup, Skovholt, Lundby, Lundholt, Kratmölle, Riis o,s.v., snart et 
særegent Forhold ved den paa det navngivne Sted værende Trævæxt: Bratskov 
(a9 Bregneskeven), Fagreskov, Lillelund, Bøgelund, Egelund, Österrüs, Karise 
(i gamle Dage: Kalværisæ, Kalvekrattet) o. s. v. 
[Enkelte Stednavne, som i nyere og fordærvet Skrivemaade faae Endelsen 
-Lund, men rigtigst skrives, som Almuen udtaler dem, -lum, maa man tage sig i 
Agt for. Skelund (eller Schelund) Nord for Mariagerfjorden, hedder Skelum eller 
Skjelum, af den gamle skjællagte Strandbred, som findes tæt derved.], 
Uagtet Udtrykkene Skov, Lund o.s.fr. i almindelig Tale ikke medføre Be- 
grebet om nogen bestemt 'Træart, som dannede Skoven, Lunden 0.s.v., synes det 
dog ikke urimeligt, at der ved Skov og de Navne, som deraf ere sammensatte, ofte 
er meent: den fremherskende eller almindelige Skov: Bôgeskuven, Denne For- 
modning vilde bekræftes, naar man i Nærheden af saadanne Steder, i hvis Navne 
der findes en almindelig Betegnelse af Skov: Skovholt, Skovby o.s. v. tillige traf 
Steder, der betegnedes ved Skove af en bestemt Træart f. Ex, Egelund, Birkede, 
Rønnede. Saaledes forstaaer man paa Island ved Skov (skogr) kun Birkeskov og 
Birketræer, og Birkefrö hedder: Skovfröe, 
I et langt-storre Antal af Stednavne er der indtraadt andre Sammensæt- 
ninger, som ifolge deres Betydning i det ældre danske Sprog angive lignende Na- 
turforhold; disse ere Sammensætningerne med -Wed, -Mark og -ryd (sml. Prof. 
N. M. Petersen, om danske og norske Stednavne i Nordisk Tidsskrift, 2det Bind). 
With i Flt. withe betyder oprindelig (isl. vidr) baade Skov og Ved, men er 
vel neppe uden i den forste Betydning indgaaet i Stednavnene, De Forandringer, 
Ordet ved Udtalen i Tidens Löb har undergaaet, ere: -wethe, -ethe, -ed, -ede, -de 
-e; Bjernede betyder Björneskoven og forekommer i ældre Documenter skrevet 
Bernwethe, Byernwithe og Byarnwithæ. .Sterrede (Starwithe), er Starskoven a: 
Skoven med Stargræsset; Marrede (Marwiith) a: Skoven ved Havet; Græse (Gres- 
wiith) a: Græsskoven, eller Skoven ved Græsmarkerne, saaledes Holse, (Holswith) 
2: Bakkeskoven. De ikke sjelden forekommende Navne: Birkede, Rönnede, Egede 
(f. Ex. Fruens-Egede) 0.s.v., betyde da kun slet og ret det samme som de mere 
tunge Ord, Birkeskov, Rönneskov, Egeskov, 'o.s. v., for hvilke de synes mig at burde 
have Forrangen (et Bögede altsaa for en Bögeskov, Espedet for Espeskoven). — Det 
er ikke alene i det nordiske Sprog at det samme Udtryk, som betegner Substantsen 
hvoraf Træet bestaaer, tillige har den collective Betydning af Skov eller en Sam- 
ling af Træer; man sammenligne eng. wood, woods; fr. bois, bois; t. Holz, Hölzer 
o.s.fr., for hvilket en dybere Sprogforestilling ligger til Grund. Selv Udtrykket 
Skov synes i Dansken oprindelig at have medfort tillige Begrebet af Fed; thi hos 
Oldtidens Skjalde, for hvem Træet var et Billede paa Fasthed og Urokkelighed, 
findes Helten og Jetten ofte sammenlignet med et Tree, og dette Billede er be- 
tegnende; men noget Upassende, for ikke at sige Urimeligt, ligger der i den hos 
disse Skjalde gængse Sammenligning af den enkelte Helt med en Skov (blandt mange 
