95 - 
Der staaer nu tilbage for os at betragte den eller de Retninger, 
hvori Stammerne af den undergaaede Fyrrevegetation ligge i vore Moser, 
og det er saa meget vigtigere at komme paa det Rene i denne Henseende, 
som man ifülge en almindelig Antagelse af een bestemt fremherskende 
Retning, hvori Stammerne skulde forekomme, har udledt en anden ligesaa 
almindelig, men derfor ikke mere rigtig Anskuelse, at Fyrrevegetationens 
(ligesom i det Hele taget de större Skovbedækningers) Forsvinden alene 
har havt sin Grund i en voldsom, parallel med denne Stammernes Retning 
Indhold, Rüdderne findes i samme Stilling, som om Granerne vare voxede der, 
men at det ei har værel Tilfældet er klart deraf, at de ligge — eller om man vil, staae — 
lagviis tet ovenpaa hverandre, At en stor Vandflod maa have sammentrængt disse 
Rödder, synes at være den eneste Slutning man i dette Tilfælde kan gjöre, og 
dog tyde enkelte Trækul hen paa, at ogsaa Ild maa have virket.” Det Selysamme 
fremstilles af Hr. Justitsraad Sarauw i hans Beskrivelse over Frederiksborg Amt, 
p. 13; det hedder om dette Amt: "Foruden Törven, levere Moserne her, ligesaa- 
velsom i andre Egne, endcel fra ældgammel Tid opbevarede Træstammer, saavel 
Eg som ogsaa Fyr, begge Dele ofte næsten fuldkomment conserverede, og den sidste un- 
dertiden af en udmærket Godhed. Om den Mening, at disse 'Træer ere voxne paa 
Stedet, eller den, at de ere komne hertil, har flere Tilhængere, veed jeg ikke, men 
at det sidste har fundet Sted, bevidne de Moser tydeligen, hvor man nu træffer 
Fyrrestöde, hvilke pletviis ei allene staae saa tætte til hverandre, at i saa ringe 
Afstand Træer af en Størrelse, som Rødderne lade slutte til, ei kunne være opvorne, 
men hvor man ofte ogsaa træffer 2 og 5 Stød saaledes sammenklemt til hinanden, 
at det överstes Hovedrödder bedække det nedenfor værendes Stammestykke, Dette 
fandt iblandt andet hyppig Sted i en Tårvmose tæt ved Landeveien fra Hirschholm 
til Helsingöer, ei langt fra 'Toelt i Asminderöd Sogn, derhos og det meget paafal- 
dende og næsten uforklarlige, at ikke tillige Træstammer vare drevne hertil, eller 
baade Rod og Stamme sammenhængende, hvilket aldrig i den ommeldte Mose, hvori 
endeel Aar er bleven arbeidet, efter Arbeidernes Forsikkring skal være truffet, 
ligesom Stødene ogsaa aldrig ligge paa Siden, men med Stammeenden opad, enten 
de staae enkelte, eller, som forommeldt, flere over hverandre,” — Naar de af begge de 
flerrer Forstmænd beskrevne Fyrstubbe virkelig ere omgivne af Törvmasse, som 
de ere, kan: jeg ikke antage andet, end at de have voxet efter hinanden og over 
hinanden i 2 eller flere paa hinanden folgende Generationer. At Stödene 
skulle være henflydte til det Sted, hvor de nu staae, eller nedskyllede dertil fra 
en höiere Omgivelse, finder jeg ikke blot tvungent, men umuligt, og Röddernes 
horizontale Leie og Stammernes lodrette Stilling forklares vel neppe herved. 
Efter hvad jeg paa andre Steder har seet, maa jeg endog antage, at man vil finde 
at de överste Stubbers Rödder i deres Løb ofte have maattet gaae til Siden for de 
understes Stammestykker og Hovedrödder. Stammerne kunne enten have været 
meget ubetydelige i Höiden og raadnet bort, eller være fortærede ved Ild. 
