140 

seneste Tid er bleven henvendt i en særegen Grad paa samme og til- 
grændsende Slægter, i Anledning af de uventede Resultater angaaende 
disse Dyrs Stilling i Systemet og naturlige Slægtskab, hvortil de nyeste 
Undersågelser af en af Videnskabens første Autoriteter have ledet — 
jeg mener Slægten Platyonyx. Dog, förend jeg gaaer over til denne, 
maa jeg, for at folge samme Orden som forhen, först opholde mig noget 
ved Familierne af Myrebjörnene og Bæltedyrene, hvilke begge have mod- 
taget senere Forågelser. 
Fôrste Familie: EDENTATA. 
Af denne Familie, der for Tiden kun tæller een Slægt her, My- 
rebjörnens, fremstillede mine tidligere Overblik en Repræsentant fra For- 
verdenen, hvilken jeg forelöbigen havde henfört til samme Slægt som de 
nu levende Myrebjörne, under Navnet Myrmecophaga gigantea. Senere 
Undersøgelser have overbeviist mig om Feilagtigheden af min Bestem- 
melse, idet de Knoklestykker, hvorpaa jeg havde grundet denne Art, og 
som virkelig paa det nöieste stemme overeens i Form med Myrebjår- 
nens, hidrüre fra Arter af Slægten Platyonyx. Derimod har jeg seet 
mig i Stand til at udfylde dette Hul paa Listen af de fossile Dyr med 
tvende uomtvistelige Arter af Myrebjörnens Slægt. Disse tvende fossile 
Arter stemme endog i den Grad overeens, efter det meget lidet, jeg hidtil 
besidder af dem, med de her levende to Arter, Myrmecophaga jubata og 
M. tetradactyla, at i samme Grad som Tvivlene om Rigtigheden af Be- 
stemmelsen af deres systematiske Plads forsvinde, kunde andre opstaae 
imod Rigtigheden af Bestemmelsen af deres geologiske Alder. Men i 
den Henseende kan jeg forsikkre, at de her omtalte Knokler efter deres 
Udseende, de locale Forhold, under hæilke de ere udgravne, og Selskabet, 
