Pandebenene indeslutte mod deres bageste Rand betydelige Huul- 
heder, som jeg ei finder hverken hos det trefingrede Dovendyr eller hos 
Tatuerne, hvorved Rummet for Hjernen er mindre indskrænket, end ved 
den stærke Udvikling af Muslingbenene i Næsen, Forholde, der paa eengang 
antyde en fin Lugt og en ringe Intelligents hos dette Dyr. De danne 
tilligemed Zssebenene det hele övre Dække af Hjernen, og Baghovedbenet 
tager ingen Deel heri. Dette Forhold er som hos Tatuerne, imedens 
hos de üvrige slåve Dyr det sidstnævnte Been trænger sig fra Bagranden 
af noget frem fortil, og danner en større eller mindre Deel af Hjerne- 
kassens üvre Hvælving. Issebenene vise intet Spor til nogen Tindingkam, 
hvad sandsynligviis hidrôrer fra Individets unge Alder, derimod er der 
en svag Tværkam, der danner Griendsen imellem Isse- og Baghovedbenet 
som hos Tatuerne. Den ydre Overflade af Isse- og Pandebenene er glat, 
som hos Dovendyrene og de fleste andre Dyr, og ei gjennemboret og 
udfuret med Huller, som hos Tatuerne. Denne Omstændighed, der 
maatte synes ubetydelig, er af stor Vigtighed ; thi disse Huller, der gjen- 
nembore den üvre Hvælving af Hjerneskallen hos Tatuerne, ere bestemte 
til Gjennemgang for Blodkar, der tjene til at nære Pandseret, som be- 
klæder Panden hos dette Dyr; og vi kunne derfor af deres Mangel hos 
Platyonyx slutte, at dette Dyr ei har baaret et saadant. Det samme 
gjelder ogsaa om Megatherium, hvis Pande- og Issebeen ligeledes 
ere fremstillede som aldeles glatte, og kun forsynede med eet eneste 
lille Hul paa hver Side over Roden af Tindingbenets Aagbuefortsæt- 
telse, et Hul, der nåiagtig gjenfindes paa samme Sted hos Dovendyret og 
Platyonyx. ; 
Underkjæven er mere langstrakt end hos Dovendyrene, hvad især 
bevirkes ved den stærke Forlængelse, hvori den fortil udlåber, og som 
svarer til den næbformige Fremspringning, der dannes ved Intermaxillar- 
benene. Denne Forlængelse, der alt er antydet hos det tofingrede Doven- 
dyr, findes, som bekjendt, i en endnu stærkere Grad hos Megatheriet; 
