152 
imidlertid bemærkes den og hos flere Tatuer, hvorimod den mangler hos 
det trefingrede Dovendyr. Den indvendige Rand danner paa Midten af sin 
Længde en ringe Udbugning, der imidlertid ikkun er en meget svag An- 
tydning til den, der i saa höi Grad udmærker: Underkjæven af Mega- 
theriet; ogsaa findes den ei hos alle Arter, men mangler til Exempel hos 
P. Bucklandii (Tab. 10 fig. 5). 
Formen af Ledfladen mod Hovedet, der er af saa stor Vigtighed 
til at oplyse Bevægelsesmaaden af Underkjæven, har jeg desværre paa 
mine beskadigede Individer ei kunnet bestemme. Ligesaalidet kan jeg 
afgjöre Höiden af Kronfortsættelsen, der paa alle mine Exemplarer er af- 
brudt; den er i alle Tilfælde lavere end hos Megatherium, hvilket Dyr i 
Bygningen af hele Hovedet og af Tænderne viser, at have besiddet en langt 
kraftigere Knuseevne end Platyonyx. Kanalen til Gjennemgangen for 
Blodkarrene har sine sædvanlige to Aabninger, een bagtil paa den ind- 
vendige Side, og een stor eller flere smaae fortil paa den udvendige; 
men denne Kanal udsender ner ved sin bageste Ende en Green, der 
gaaer fortil og udad, og udmunder paa den udvendige Side umiddelbart 
under den forreste Rand af Kronfortsættelsen; dette Forhold findes ogsaa 
hos Dovendyret, men mangler hos alle övrige Dyr, ei blot af de slöves 
Orden, men ogsaa udenfor samme, saavidt jeg har havt Leilighed til 
at sammenligne. 
Tendernes Antal er fem paa hver Side i Overkjæven og fire i 
- Underkjeven. De forestille hule Valtser, der ere stærkt sammentrykte, 
saa at den ene af deres Tvergjennemsnit er betydelig större end den 
anden. (Det længste Tvergjennemsnit kalder jeg Længden, det korteste 
Breden, og Maalet fra Tyggefladen til den modsatte. Ende, Höiden.) 
Tysgefladen er plan, eller lidet fordybet i Midten, dens Rand undertiden 
svagt indskaaren hist og her ved Indvirkningen af Tænderne fra den 
modsatte Kjæve. Tænderne i Overkjæven ere noget buede efter Længden. 
Den convexe Side vender indad, den concave udad. Imidlertid löber 
