156 
ind i Sammenligningskredsen, hvortil vi vistnok ere fuldeligen berettigede, 
i Betragtning af de efterviste store Ligheder mellem samme og de nu- 
levende Dovendyr, da kastes et nyt Lys over denne Gjenstand, der synes 
at kunne foranledige en fra alle de foregaaende forskjellig Betragtnings 
maade. Hos Platyonyx har nemlig den förste and, saavel i Over- som 
Underkjæven, antaget aldeles Formen af Kindtænder, saa at navnligen 
den i Overkjæven stemmer fuldkommen i Udseende med de bageste Rind- 
tænder sammesteds. Gjennemgaaer man derfor den her opstillede Sam- 
menligningsrække, gaaende ud fra den sidstnævnte Slægt som det faste 
Punkt, da ledes man til at antage den spidse Tand, der begynder Tand- 
rækken i begge Kjæverne hos Choloepus, ikkun for en modificeret Kind- 
tand, hvorved da Vanskelighederne ved Tydningen af Tænderne hos de 
trefingrede Dovendyr falde bort, og den tilsyneladende Modsigelse mellem 
deres Form her og Analogien med Choloepus forsvinder. At i alle Til 
fælde den første Rindtand i Underkjæven hos Choloepus, trods sin Hug- 
tandform, maa betragtes som en Kindtand, hvortil alt dens Stilling bag 
Hugtanden i Overkjæven synes at lede, bliver end mere sandsynligt ved at 
kalde det nærmest staaende Dyr, Megatherium, med ind i Sammenlignings- 
kredsen. Hos dette Dyr er af de omtvistede Tænder den i Øverkjæven 
forsvunden, hvorimod den i Underkjæven er bleven, og fremtræder under 
den fuldkomneste Form af en Kindtand med en kraftig Knuseflade, der 
virker imod den af den forreste, sande, Kindtand i Overkjæven. Tand- 
formlen for Dovendyrene bliver altsaa folgende: 945 (34%) for Cho- 
loepus, Bradypus og Platyonyx, og 9-9; for Megatherium. 
Gjennemgaaes nu i Korthed Hovedresultaterne af denne Under- 
sögelse, da findes, at Hovedet af Platyonyx stemmer med Dovendyrenes 
i folgende Punkter. 
1. Ansigtets Korthed imod den egentlige Hjernekasses, og, som 
en Fölge heraf, Aagbuens Fremrykning fortil. 
