161 
er aldeles stinkende, og ved Forraadnelsen blevet fuldkomment mört og 
oplåst, men selv i denne Tilstand vilde Dyret ei være istand til at nyde 
denne Substants, hvorefter den dog er saa begjærlig, hvis den var 
indskrænket alene til Tænderne, hvilke ere aldeles uskikkede til at sönder- 
rive Kjéd, som deres Bygning noksom udviser. Tatuen gaaer derfor 
frem paa den Maade, at den fatter Kjådet mellem de forreste spidsere 
Tænder, sætter sig paa Bagbenene, og nu med en utrolig hurtig Bevæ- 
gelse af Forbenene sönderriver Kjüdet med sine stærke Klåer. Er dette 
omgivet med Hud og Haar, formaaer den intet med det; kaster man et 
heelt raaddent Dyr for den, besnuser den det med Ivrighed, vælter det 
omkring, bekradser det, men forlader det tilsidst efter forgjæves Forsög 
paa at opnaae Maalet for sine Bestræbelser. Det er derfor indlysende, 
at denne Næring ikkun kan udgjöre en ringe og tilfeldig Bestanddeel af 
dens Underhold, og Tatuerne ere at betragte som omnivore, men dog 
fortrinsviis insektivore Dyr. 
Disse Bemærkninger, der gjælde for de nulevende Bæltedyr, lade 
sig med endnu langt mere Grund overföre paa de undergaaede Slægts- 
former af denne Familie. Hos Chlamydotherium og Hoplophorus ere, 
trods Overeensstemmelsen i den üvrige Bygning, Tænderne meget for- 
skjellige fra alle nulevende Tatuers, idet de frembyde en stor og flad 
Tyggeflade, saa at enhver Tanke om animalsk Kost her falder bort af 
sig selv. Ogsaa er det indlysende, at jo större et Dyrs Legemsmasse er, 
des vanskeligere bliver det for det at nære sig paa Tatuernes Viis. An- 
vendes nu disse Betragtninger paa Megatherium, da sees det, at om end 
Analogien mellem dette Dyr og Bieltedyrene indrömmes, hvad imidlertid 
langt fra er Tilfældet, falder dog enhver Sandsynlighed bort, at dette 
Dyr skulde have næret sig af animalsk Föde. Tænderne selv ere ind- 
rettede til at male og ei til at sönderrive; og til at fuldfüre Acten af 
Kjödets Deling paa samme Maade som Tatuen mangle alle Betingelser: 
ingen spidse Tænder foran i Munden til at fastholde Kjödet, lange Arme, 
Vid. Sel, naturvid. og mathem, Afh. IX Deel. X 
