168 
störste Vigtighed til at afgjére Spörgsmaalet om disse store undergaaede 
Dyrs Levemaade og deres Slægtskab med nulevende, og da denne kun 
er ufuldkommen bekjendt, vil jeg her give en omstændelig Fremstilling 
af Bygningen af disse Organer hos Slægten Platyonyx, henvisende til 
Tegningerne, jeg har indsendt, saavel af de enkelte Knokler, hvoraf 
Haanden er sammensat, som af denne i sin Heelhed. 
Haandroden hos Platyonyx (Tab. XXIX fig. 4) bestaaer af 6 til 7 
Knokler, idet nogle Arter, som P. Brongniartii, besidde det förste, andre, 
som P. Cuvieri, Owenii, det andet Tal. Dette samme Tal findes hos de 
nulevende Dovendyr, og, hvad især er mærkelipt, netop med den samme 
Ubestemthed, idet de trefingrede Dovendyr have 6, de tofingrede derimod 
7 Knokler i Haandroden. Alle de övrige Slægter af de Slöves Orden 
(med den eneste Undtagelse af Skaldyret) have det normale Tal for 
disse Knokler, nemlig 8, ja Bæltedyrene have det endog foröget med et 
overtalligt Been, saa at hos disse Tallet stiger til 9. 
Men hvad der gjör denne Overeensstemmelse med Dovendyrene 
endnu betydningsfuldere, er, at denne Formindskelse af Tallet paa Haand- 
rodens Knokler er bevirket ved de samme Sammenvoxninger som hos 
Dovendyrene, og hvad fremfor alt maa bemærkes, at disse Sammenvox- 
ninger ikke finde Sted hos nogetsomhelst andet hidtil bekjendt Dyr. 
Hos samtlige Arter af Slægten Platyonyx nemlig , saavelsom hos 
alle Arter af nulevende Dovendyr, er det store mangekantede Been (os 
multangulum majus) sammenvoxet med TommelfingerensMellemhaandbeen, 
et Forhold, hvortil, som sagt, intet andet Exempel er bekjendt; hertil 
kommer, at hos de Arter af Platyonyx, hvor Antallet af Haaudrodbenene 
er sunken til 6, en anden, ligeledes usædvanlig, Sammenvoxning finder 
Sted, nemlig imellem det lille mangekantede Been (os multangulum minus) 
og Hovedbenet (os capitatum), et Forhold, der gjenfindes hos de tre- 
fingrede Dovendyr. 
Hvad Formen af de enkelte Been angaaer, hvoraf Haandroden 
