Bd 
er sammensat, da viser sig Platyonyx som en hüist mærkværdig Over- 
gangsform mellem Dovendyret og Myrebjürnen, da den i alle Punkter, 
hvori den afviger fra hin, kun synes at fjerne sig, for at nærme sig 
til denne. 
Tilnærmelsen til Myrebjörnene er endog saa stor, at man, med 
Benene af Haandroden af Myrmecophaga jubata til Sammenligning, vil 
med temmelig Sikkerhed kunne bestemme de enkelte af deres Sammen- 
hæng udrevne, Been af Haandroden af Platyonyx, paa Grund af den 
virkelig paafaldende Overeensstemmelse i Hovedformen af de fleste af 
dem. Med Bæltedyrenes derimod finder slet ingen Overeensstemmelse 
Sted, ligesaalidet hvad Formen og den relative Størrelse angaaer, som 
vi for have seet med Hensyn til Tallet. 
I Formen af Baadbenet (Tab. XXIX fig. 2,5) stemmer Dovendyret 
og Myrebjürnen i det Hele overeens. Platyonyx viser Lighed med 
begge, og Hovedforskjellen bestaaer deri, at Ledfladen mod Radius, der 
hos de to nævnte Slægter er enkelt convex, her er noget sadelformig 
fordybet paa tvers. 
Maanebenet (Tab. XXIX fig. 4, 5) viser mere Overeensstemmelse 
med det hos Myrebjörnen end hos Dovendyret, saavel i Formen som i 
Forbindelsen, idet det fortil trænger sig frem og forbinder sig med Hoved- 
og Krogbenet, Forbindelser der mangle hos Dovendyret. 
Det trekantede Been (Tab. XXIX fig. 6,7) danner en mærkelig 
Overgang mellem Dovendyr- og Myrebjürnformen. Som hos hiint Dyr 
er det betydelig stort; dets bagre Ledflade, der vender mod Albuebenet, 
er hverken convex, som hos Dovendyrene, eller concay, som hos Myre- 
bjørnene, men aldeles plan. Den bærer paa sin üvre Flade en Frem- 
springning, der findes hos Myrebjörnene, men som mangler hos Doven- 
dyrene, og paa den nedre en Ledflade for Ærtebenet, hvilket jeg hidtil 
mangler. 
Det store mangekantede Been er, som alt bemærket, sammenvoxet 
Vid. Sel. naturvid, og mathem. Afh. IX Deel. Y 
