196 
agtigt Udseende saavel udvendig som i Bruddet, men imellem begge 
fandtes mange Overgange. De af den sidste Classe (de forstenede) hid- 
rörte fra undergaaede Dyr, som Platyonyx Bucklandii, Chlamydotherium 
majus, Hydrochærus sulcidens, Dasypus sulcatus, Antilope maquinensis o.a. 
Menneskebenene fremböde alle Overgangene fra de fuldkomment forste- 
nede til de lette og spröde. Kranicrne udvise tvende forskjellige Racer, 
idet nogle ere mindre og forholdsviis velskabte, andre större, men yderst 
ufordeelagtigen formede, idet Panden træder i den Grad tilbage, at den 
bliver lavere end selv hos mange Aber. 
Den anden Hule, hvori Been af Mennesker ere fundne, er en stor 
underjordisk Labyrinth, i hvis lavere Gange Vand i Regntiden ansamler 
sig. 1 Bunden af en af dens talrige Gange fandtes et stort Oplag af 
Knokler af forskjellige Dyr,” adspredte omkring i Jorden, som næsten 
fyldte den. Den største Deel var af Hjorte, Navlesviin og Paca, imellem 
hvilke fandtes Tænder og Been af Platyonyx, Chlamydotherium, Hoplo- 
phorus, Megatherium, Smilodon og andre Former, der noksom vidnede 
om disse Dyrelevningers Alder. Menneskebenene derimod fandtes ei i 
Selskab med disse Dyr, men meget langt derfra i en anden Deel af Hulen, 
og strax indenfor een af Mundingerne. De vare brudte, tilhörte eet 
Individ, og fandtes i en ringe Dybde under Jordskorpen i et indskrænket 
Rum af nogle faa Kubikfod. De bare i üvrigt Charakteren af fossile Been, 
idet de vare meget sprøde, ja smuldrende, reen hvide i Bruddet og stærkt klæ- 
bende til Tungen; men deres Leiested synes at antyde en senere Oprindelse. 
Idet jeg forbeholder mig til en senere Leilighed at meddele en 
omstændeligere Beretning om disse Fund, troer jeg her at have anfårt 
nok for at vise, at de ei ere tilstrækkelige til at tjene som afgjårende 
Documenter i Spürgsmaalet, hvorvidt Mennesket var samtidigt eller ei 
med de undergaaede Dyreformer, hvis Levninger ere opbevarede i dette 
Lands yngste Jordlag. 

