201 
Jeg har hidindtil undladt at anföre paa Fortegnelsen over de her nu- 
levende Pattedyr et Dyr, om hvis Tilværelse jeg vel ikke bar nogen Tvivl, 
men hvis Plads jeg ei kunde bestemme af Mangel paa autoptisk Under- 
sögelse. Enkelte Jægere havde nemlig fortalt mig om et Dyr, der under- 
tiden har været seet i Skovene, af Udseende som en Hund, men med 
stumpet Hale og af Farve som Papa-mel (Galictis barbara). Den har 
viist sig i Smaaflol:ke, forfölgende Vildtet med et kort Glam, liig det af . 
Jagthunde. Iblandt det store Antal Jægere, jeg i en Række af Aar har 
adspurgt angaaende dette Dyr, har jeg ikkun truffet tre, som selv have 
seet det, men da deres Beskrivelser stemmede fuldkommen overeens ind- 
byrdes, nærede jeg ingen Tvivl om dets Tilværelse; kun vidste jeg ikke, 
hvad jeg skulde antage det for, da denne Beskrivelse ei passede paa noget 
hidtil bekjendt Dyr. Skabningen, Stemmen og Maaden at jage paa, bragte 
mig paa Formodningen om, at det kunde være virkelig forvildede Hunde, men 
Bestandigheden og Eiendommeligheden af Farven og af den korte Hale 
syntes snarere at antyde en virkelig selvstændig Art, som jeg imidlertid 
ei vidste, om maatte henhåre til Hundeslægten eller til Jærvens Familie. 
Efter at jeg i flere Aar forgjæves har lovet rigelig Belönning for den, 
der kunde forskaffe mig eet af disse Dyr, har jeg den Glæde i disse 
Dage at see mit saa længe nærede Onske tilfredsstillet. Et Par unge 
Mennesker, der bevogtede en Flok Muulæsler ved Randen af en Skov, 
hörte pludselig en ArtHundeglam i Skoven, og da de löbe til, saae de en 
Vid. Sel. naturvid, og mathem. Afh. IX Deel. Cc 
