INDLEDENDE BEMÆRKNINGER. 
Siegten Hippolyte*), opstillet af den bekjendte Zoolog Leach, udgjôr 
en meget naturlig Gruppe: den er vel adskilt fra de nærmest grændsende 
Former, Pandalus, Rhynchocinetes, Palæmon o.s.v., og dens talrige Arter 
staae i nöje Forhold til hverandre. Men Arternes Talrighed og nære 
Slægtskab gjør det naturligviis i mange Tilfælde vanskeligt, med Sik- 
kerhed at adskille dem fra hverandre; en Vanskelighed, som jeg, ved at 
beskjæftige mig med dem, oftere har föl. Og denne Vanskelighed for- 
+) At efterspore, hvorfor Leach har kaldet denne Slægt Hippolyte, vilde vistnok være 
et forgjæves Arbejde, da bemeldte Forfatter sjældent bestræbte sig for at tilvejebringe 
en organisk Forbindelse (om dette Udtryk maatte tillades mig) mellem Slægt og 
Slægtsnavn. Vist er det derimod, at Hippolyte er et Kvindenavn, og som saadant 
har ogsaa Leach brugt det (han kalder een af sine Arter H. Prideauxiana). Dette 
synes at have undgaaet Milne-Edwards’s Opmærksomhed, da han altid skriver 
fl. serratus, HH. gibberosus, H. marmoratus 0. s, v. Dansk Benævnelse for denne 
Slægt, forskjællig fra den for Slægten Palæmon brugelige, veed jeg ikke, at man 
besidder; hvilket, saavel efter dens Lighed med denne Form, som efter dens större 
Sjældenhed hos os, heller ikke kunde ventes. Ligesaalidt har jeg paa den norske Kyst 
hørt den hetegne med noget særskilt Navn. Onsker man imidlertid et nordisk Navn 
for den (og hvorfor skulde man ikke ünske nordiske Navne for nordiske Dyr?), da 
kan et saadant hentes fra Island, hvor den, efter Olafsen og Povelsen (Rejse I, 609, 
11 997) kaldes Marthvare (Marpvari). At ikke Slægten Palæmon men Hippolyte 
betegnes ved dette Navn, anseer jeg, ifolge disse Slægters geografiske Udbredelse, 
for afgjort. 
Dd+ 
