237 
Grad er uddraget til en nedadbåjet Spids, hvilken almindeligen lægger 
sig tæt op til den fölgende Rings Rygflade. Det er denne Spids,” som 
synes nödvendigen at betinge den fölgende Rings Tilhæftning under en 
Vinkel, og at forhindre dens Udstrækning. Hvorfor, naar Dyret vil 
låfte Bagkroppen håjt i Vejret, dette skeer paa den Maade, at anden 
Rings forreste Deel glider ind under første Ring. — Hos denne Ring 
staae Sidestykkerne eller Epimererne i et Forhold til Rygstykket, der er 
modsat det, der finder Sted hos de foregaaende Ringe: medens næmlig 
hos disse Sidestykkerne have en meget stårre Udstrækning i Retningen 
forfra bagtil end Rygstykket, er her Rygstykket meget længer end Side- 
stykkerne. Hos alle nordiske Arter — H. aculeata ene undtagen — er 
den nederste Rand af de tre første Ringes Sidestykker afrundet, glat, 
uden fremtrædende Torne eller Kanter; hvorimod de fölgende Ringe aller- 
oftest vise et forskjælligt Forhold. Bugfladen af denne Ring er almin- 
deligen væbnet med en eneste fremadkrummet Krog, anbragt mellem 
Svömmefödderne lige i Legemets Middellinie (Tab. V fig. 99 B, ce). _ 
Fjerde Ring, som er meget kortere end tredie, bedækkes paa Si- 
derne for en Deel af denne; dens forreste Rand er konvex; den bageste 
Rand dannes af tre Linier, idet Sidedelenes bageste Rand, der er båjet lidt 
bagud, forbinder sig med Rygstykkets bageste Rand, der udgjür en ret 
Linie, under stumpe Vinkler. Fra disse Vinklers Toppunkt fremtræder en 
lille Tand eller Torn, hvorved Toppunktet ligesom gjöres dobbelt. Sidestyk- 
kernes nederste Rand er uddragen i en nedadrettet Torn. Denne Ring viser 
almindeligen intet Spor til Kroge paa Bugfladen (see fig. 99 B). 
Femte Ring er i Regelen meget kortere end fjerde, skjündt nogle 
Undtagelser fra denne Regel måde; dens forreste Rand retter sig i 
Form efter Formen af fjerde Rings bageste Rand, og dens bageste Rand 
dannes ligeledes af tre Linier, der forbinde sig under stumpe Vinkler, 
fra hvis Toppunkt en lille Tand fremtræder. Den Torn, som udgaaer 
fra Sidestykkernes bageste Hjørne, er stærkere end hos foregaaende Ring 
