Hale- 
vedhæng. 
258 
og rettet bagud, hvorimod selve Sidestykkerne ere mindre. Bugfladen 
er væbnet med en bagudrettet, temmelig stor Krog (slårre end hos de fore- 
gaaende Ringe), hvilken er anbragt paa Middellinien lidt foran Fodparret *). 
Sjette Ring er almindeligen den næstlængste, undertiden den 
længste af Bagkroppens Ringe (det mellemste Halevedhæng ikke med- 
regnet). Den er snart mere langstrakt og tynd, snart mere kort og 
plump; hos nogle Arter lidt sammentrykket, hos andre noget fladtrykket, 
men nærmer sig altid noget til den cylindriske Form; dog saaledes, at Bug- 
fladen er meget mindre hvælvet end Rygfladen. Lévrigt udmærker denne 
Ring sig fra de foregaaende ved Forsvinden af Sidestykkernes Udvidelse. 
I Enden er den noget skraat afskaaren (idet dens Rygflade naaer længere 
tilbage end dens Bugflade) og forsynet med fem Torne: to af disse ud- 
gaae fra Enden af Rygfladen mod dens Forening med Sidefladerae, og 
ere temmelig store, stærke, med bred Rod. To andre udgaae fra Enden 
af Sidefladernes Forening med Bugfladen (Tab. UI fig. 54 C, f); de ere 
sædvanligen noget mindre og tyndere end det foregaaende Par, lidt krum- 
mede, rettede bag, men tillige ud og ned. Den femte Torn er meget 
lille, og udgaaer fra Enden af Bugfladens Middellinie. 
Bagkroppens syvende Ring eller det mellemste Halevedhæng (Tab. 
V fig. 100) indeholdes gjærne sex Gange i Totallængden, og skjöndt 
forskjællige Arter afvige meer eller mindre herfra til een af Siderne, 
saa er dette Organ-dog altid længer end 4 og altid kortere end L af 
Totallængden. Det er anbragt mellem de to Torne, der udgaae fra fore- 
gaaende Rings bageste Rand paa Rygfladen, og saaledes faaer dets 'Til- 
hæftning stürre Fasthed. Af Form er det langstrakt, smalt, i Enden 
endeel smallere end ved Roden. Paa dets Underflade, som er konkav, 

+) Forholdet af Bugfladens Kroge er hos enkelte Arter nogen Forandring underkastet, 
og kunde maaskee derfor i et eller andet Tilfælde benyttes som Skjælnemærke. Hos 4. 
Sowerbei til Exempel (Tab. II fig. 54 ©) ere første og anden Bugrings Kroge (a og b) 
rettede frem (ikke ud); tredie Ring har (istedetfor een) to næsten lige indadrettede 
Kroge (c), og fjerde Ring, som i Regelen er uden Krog, har hos denne Art en 
lille, bagudrettet (d). 
