244 År 
noget Væsentligt at fjerne sig fra de nærstaaende Slægter, især Palæmon. 
Hjertet er stort, fladt, noget kredsformigt, dog bagtil afskaaret og af lidt 
stårre Brede end Længde. Maven har en temmelig langstrakt Form, 
men er iövrigt af sædvanlig Bygning. Nervesystemet viser den samme 
Concentration af Thoraxens Ganglier, som finder Sted hos Palæ- 
monerne oO. S. V. 
Levemaade, Om Hippolyternes Levemaade veed jeg kun lidet at anföre; de 
EY synes swdvanligst at opholde sig mellem Tangarter, især Laminarier; 
idetmindste er det mellem saadanne, at jeg hyppigst har truffet dem. 
De bevæge sig med Hurtighed og Lethed ligesom de andre Caridina i 
Almindelighed, og gjøre store Spring. Uden for Vandet ere de ikke 
meget sejglivede. — Hes en Hippolyteart (A. smaragdina) har jeg iagt- 
taget en ret mærkelig Farvevexel. Dens sædvanlige smaragdgrönne 
Farve gik hos Individer, som jeg opbevarede i et Glas med Sövand, 
snart over i det Guulgrönne, snart i det Blaagrönne; de lasurblaa Punkter 
bag Rygskjoldets forreste Rand bleve saa utydelige, at jeg, uden iforvejen 
at have haft Kundskab om deres Stilling, ikke vilde have bemærket dem; 
Rygskjoldets Længdestriber skiftede. fra Blaat til Guult, ja forsvandt 
endog aldeles 0.s.v. Jeg troer ogsaa hos andre Arter af denne Slægt 
at have bemærket et lignende Farveskifte, dog ikke saa tydeligt eller 
paafaldende. ft 
Hippolyternes Nxring bestaaer rimeligviis for en Deel i Aadsel; 
idetmindste har jeg stundom fundet Maven opfyldt med Muskelstykker af 
Fiske; langt oftere har jeg dog truffet en homogen, graalig Masse, 
der lignede Dynd eller Leer, uden nogen kjendelig Tilblanding af organiske 
Dele. Ogsaa levende Dyr synes de imidlertid at angribe; thi jeg har 
enkelte Gange udtaget smaa Rissoaer og mikroskopiske Polythalamier 
(Discorbites?) af Mavesekken. 

