
Bidrag til Udviklingshistorien hos Slægterne 
Hippolyte, Homarus og Cymopolia. 
A. Hippolyte. 
(Tab. VI fig. 120—152). 
En Hun af Hippolyte polaris, som under Bugen bar fuldkomment 
uddannede Unger, gav mig Lejlighed til at blive bekjendt med Udvik- 
lingen’ hos denne Slægt. 
Det Förste, som tiltrak sig min Opmærksomhed, var Æggenes 
betydelige Stürrelse. Moderdyrets Længde udgjorde omtrent 27; Æg- 
genes Længdediameter var 1-4“, Bredegjennemsnittet 1. Efterat Ungen 
(fig. 120) var tagen ud af Æpghylsteret og udstrakt, belöb dens Længde 
sig til omtrent 4 (eller 4 af Moderens Længde) *). 
Rygskjoldets Længde belöb kun „5° eller næppe 4 af Totallængden, 
men det viste intet Spor til Pandehorn**). Heller ikke kunde Rjöl, eller 
Torne paa den forreste Rand opdages. 
Öjnene (fig. 120 a og 121 a), hvis Rod bedækkes af Rygskjoldet, 
have en middelmaadig Længde, men meget betydelig Tykkelse; denne 
udgjör 4%, og er omtrent lig med Længden. Öjnenes Facetter ere 
allerede meget tydelige: 

*) Hummeren, der saa mange Gange overgaaer denne Hippolyteart i Störrelse, bringer 
end ikke saa store Unger til Verden (see nedenfor Side 252). Men jeg har Grund 
til at antage, at Ungernes Størrelse hos H. borealis gjör en Undtagelse fra Regelen, 
og at de andre Arter fode meget mindre Unger. 
**) Det er allerede ovenfor (Side 218) antydet, at Pandehornets Udvikling foregaaer 
noget langsomt, og ikke staaer i Forhold til Udviklingen af de nærliggende Organer. 
