25 
denne”), bemærker jeg derimod: at Rathke kun har berört den meget 
kort, at han ikke har oplyst sin Beskrivelse med Afbildninger, og at jeg i 
et væsentligt Punkt afviger fra Rathke. Desuden ere disse Undersøgelser 
af den Natur, at det ikke kan være andet end gavnligt for Videnskaben, 
at de gjöres til Gjenstand for selvstændige Undersøgelser fra flere Sider. 
Længden af den, til at gjennembryde Æghylsteret aldeles færdige, 
” Hummerunge udgjör omtrent 54; heraf indtager Cefalothorax omtrent 
en Trediedeel, Bagkroppen de to Trediedele**). 
Cefaloihorax er, sammenlignet med den lange, tynde Bagkrop, af 
en meget bred og tyk Form. Fra Midten af Pandens forreste Rand ud- 
sender den et Horn af tilspidset Form, hvilket bøjer sig ned mellem Öj- 
nene (dog saaledes, at det ligger lidt foran disse), og næsten naaer til 
Enden af dem (Tab. VI, fig. 155, a). 
Öjnene (Tab. VI fig. 155 b) ere meget store, især af en betydelig 
Tykkelse (omtrent 4%), næsten kugledannede, anbragte paa en kort Stilk; 
deres Facetter ere meget tydelige. 
De indre Fôlere (Tab. VI fig. 454, a) have omtrent 3 Længde, 
en plump Form, og synes at bestaae af to, næsten lige lange, Led; første 
Led er noget tyndere end andet; dette sidste ender stumpt afrundet, og 
udsender et Par Börster, af hvilke een er temmelig lang, tillige tyk, og 
ikke tilspidset i Enden. 
+) Wiegmannws Archiv, 1840. Rathke har erholdt de ved ham undersøgte Exemplarer af 
Professor Eschrieht, og det er ligeledes Pr. E.’s Godhed, jeg skylder de her beskrevne; 
det er Unger af samme Kuld, Det er sjældent at træffe Hummerhunner, hos hvilke Un- 
gernes Udvikling er skreden saa vidt frem, som hos de her omhandlede; idetmindste 
har det aldrig villet lykkes mig, skjondt jeg har undersögt mange Exemplarer i denne 
Anledning, Endnu besönderligere forekommer det mig, at jeg paa den norske Kyst, 
bvor Hummeren er saa særdeles hyppig, aldrig har kunnet træffe Unger af 3 til 
4” Störrelse, ja ikke engang af Fiskere har kunnet erholde nogen sikker Efter- 
retning om saadanne (naar de næmlig have talt om Hummerunger, har en nærmere 
Undersögelse viist mig, at det var Galatheer, de forvexlede dermed). 
++) Mærkelig er den Omstendighed, at jeg hos forskjællige Individer, skjöndt alle hö- 
rende til samme Kuld, har fundet et meget forskjelligt Forhold af Forkroppens 
og Bagkroppens Længde, 
