=. Le 
selv at have sect en eneste af Slægtens Arter. Milne-Edwards benytter 
Mangelen eller Tilstedeværelsen af Rygskjoldets Kjél, og i sidste Tilfælde 
Kjålens forskjællige Udstrækning, til at dele Hippolyterne i tre Grupper. 
Da jeg i Slægtskarakteren (S. 216 Anm.) har fremsat mine Indvendinger 
mod denne Inddelingsgrund, lader jeg den her uberört, og gaaer over til 
at omtale de Grupperingsmaader, som forekomme mig hensigtsmessigere. 
Maaskee kan næppe nogen naturligere og sikkrere Inddeling tænkes, end 
den, der beroer paa Tilstedeværelse eller Mangel af Palpe paa de yderste 
Rjxbefödder, og paa Fremtræden eller Forsvinden af en Svöbe paa nogle 
af Fodparrene. Efter disse Forhold opstiller jeg de nordiske Arter 
saaledes: 
A. Hippolyter med Palpe men uden Svöbe paa de yderste Rjæbefodder. 
a. Uden Svöbe paa noget af Fodparrene. 
1. H. smaragdina. 
B. Hippolyter med Palpe og Svöbe paa det yderste Par Rjæbefodder. 
b. Svübe paa det förste Fodpar. 
2. H. Fabricii. 
ce. Svöbe paa de to förste Fodpar. 
3. H. Gaimardii. 
4. H. gibba. 
5. H. mutila. 
d. Svöbe paa de tre förste Fodpar. 
6. H. Sowerbei. 
7. H. macilenta. 
8 H. turgida. 
9. H. Phippsii. 
10. H. pusiola. 

Halevedhæng væbnet med to Par Torne paa Siderandene, — Den anden har en 
Dusk Haar i Enden af de yderste Kjzbefodder, Roden af de mellemste Fölere for- 
synet med en torneformig Plade (lame spiniforme) og det mellemste Halevedhæng 
væbnet med fire Par Torne langs Siderne, 

