291 
Led; sjette Led endnu kortere, af Længde som andet; syvende Led doh- 
belt saa langt som sjette og ligesaa langt som fjerde. Tommelens Længde 
forholder sig til Længden af hele Haanden som 5 til 7, og udgjör altsaa 
ikke ganske dennes Halvdeel. 
Tredie Par Födder er ikke meget længer end andet, og indeholdes 
endnu henimod 5 Gange i Totallengden, men rager dog med sin Tarse 
ud over de ydre Fåleres Vedhæng. Tarsen er foruden de to Endetorne 
væbnet med sex langs den nedre Rand. Næstsidste Led er forholdsviis 
temmelig langt. 
Förste Par Gjæller af sædvanlig Form; andet Par foroven noget 
langstrakt afrundet; de fålgende Par foroven tilspidsede; hos tredie og 
fjerde Par er den forreste Halvdeel længer end den bageste; femte Par 
(Tab. I fig. 35) er langstrakt, smalt og furet næsten lige fra Spidsen, 
den bageste Halvdeel kun fremragende ubetydeligt over den forreste. 
Ved fårste Bugring er intet at mærke. 
Anden Bugring udvider sig vel paa Siden til et Par runde Plader, 
dog ikke i nogen betydelig Grad (den bedækker altsaa forholdsviis ingen 
stor Deel af den foregaaende og efterfålgende Ring), og synes tillige at 
naae mindre langt ned paa Siderne end sædvanligt, saa at den förste og 
tredie Ring forneden rage ud over den. 
Tredie Bugring afgiver, ved sin ejendommelige Form, det mest 
iöjefaldende Skjælnemærke for denne Art: fra Middellinien af dens Ryg- 
flade hæver sig næmlig en stærkt sammentrykket, trianguler Ram (fig. 56, c). 
Triangulær kalder jeg den, fordi den begrændses af rette Linier (en üverste 
vandret og en bageste lodret), hvorved bevirkes, at den omtrent rette 
Vinkel, der hos Hippolyterne dannes af Bagkroppens tre fårste Ringe 
med de tre sidste, her bliver meget skarp, istedetfor at den ellers almin- 
deligen er meget afrundet. Hos mange Individer krummer Vinkelspidsen 
sig lidt, og danner ligesom en lille Hage eller 'Torn (hvilken dog er meget 
forskjællig fra den Krog, der ofte fremtræder hos H. Sowerbei). Denne 
Oo* 
