297 
Femte Par Fødder stemmer omtrent med fjerde. 
Gjællerne ere temmelig korte og brede, forholdsviis dannede af et 
ringe Antal Gjelleblade. Femte Par (fig. 41) er vel noget tilspidset, dog 
i Enden stumpt afrundet, Længdefuren tagende sin Begyndelse nedenfor 
Spidsen paa den forreste Side; den bageste Deel altsaa længer end den 
forreste; i denne har jeg kunnet tælle omtrent 20 Gjælleblade, i hiin 
25 eller 26. 
Anden Bugrings Sideudvidelser ere meget store, og skjule næsten 
ganske Sidestykkerne af tredie Bugring. Dennes Rygflade er bredt 
afrundet og dens bageste Rand kun lidt fremragende. De fölgende 
Bugringe vise det sædvanlige Forhold. 
Det mellemste Halevedhæng er forsynet med fem Par Sidetorne*), 
af hvilke det første Par er adskilt fra det andet ved et næsten dobbelt 
saa stort Mellemrum, som de fålgende Par indbyrdes. Tre Par Ende- 
torne udgaae fra bageste Rand, af hvilke det mellemste Par har Fjerform, 
og er mere end dobbelt saa langt som det yderste. Ved Roden af dette 
mellemste Par paa Rygfladen udgaae adskillige tynde Bürster, af hvilke 
to meget lange (næsten ligesaa lange som de fjerdannede Torne). Det 
tredie Par (det imellem det mellemste og yderste anbragte) er det længste, 
næsten dobbelt saa langt som det mellemste (fig. 42). 
Hos det förste Par Svömmefödder (fig. 45, A) er den indre Ende- 
plade (b) ikke blot bredere, men ogsaa længere end den ydre (a) og af 
noget tilspidset Form. Dette gjælder Hunnerne. Hos Hannerne derimod 
(fig. 45, B) er den indre Endeplade meget kortere end den ydre, og i 
Enden forsynet med et krüllebærende Vedhæng, der er tydeligt adskilt 
fra Leddet, og meget smallere end dette. Hos de fölgende Par ere 
Endepladerne omtrent af lige Længde. Det andet Par (fig. 44) frem- 
+) Saaledes hos et Individ; hos et andet fandt jeg derimod kun tre Par Torne, og hos 
de övrige Individer var Halen afbrækket, saa at intet Sikkert kan siges om det 
regelmæssige Tal. 
Vid. Sel. naturvid. og mathem. Afh. IX Deel. Pp 
