Fjerde Par Födder lidt kortere end tredie; fjerde og sjette 
Led omtrent af lige Længde. Fjerde Led med fire Torne langs den 
yderste Rand. 
Femte Par Fådder ubetydeligt kortere end fjerde; sjette Led 
meget længer end fjerde; dette med tre Torne langs den ydre Rand. 
Gjællerne ere hos denne Art temmelig langstrakte og smalle, med 
Undtagelse af første Par; det sidste, foroven tilspidsede, Par er furet 
næsten fra Toppen (fig. 50). 
Fra Bugfladen af Cefalothorax (Sternum, Plastron sternal) udgaae, 
mellem hvert af de fire sidste Fodpar og tæt ved deres Rod, to lange 
Torne, altsaa ialt fire Par eller otte Torne; det forreste Par er endeel 
kortere end de fölgende. Alle disse Torne ere stærkt sammentryk- 
kede i Retningen forfra bagtil, og have en temmelig bred Rod, 
hvorfor man kunde sammenligne deres Form med en meget langstrakt 
Triangel. 
Første og anden af Bagkroppens Ringe synes ikke at frembyde 
noget, fra det sædvanlige Forhold Afvigende”). Tredie Bugring er 
derimod udmærket derved, at dens Rygflades Middellinie hæver sig mere 
eller mindre til en Kjål, og at denne Kjül fortsætter sig ud over Rin- 
gens bageste Rand i en noget krum Retning, og ender tilspidset, eller 
med andre Ord danner en Krog, der i Regelen ikke lægger sig op til 
den fölgende Rings Middellinie, men rager i Vejret højt over denne. 
Saa betegnende dette Forhold er for nærværende Art, saa afgiver det 
dog ikke noget ubedrageligt Artsskjælnemærke, da man træffer enkelte 
+) Det kan imidlertid fortjene at bemærkes, at Sideudvidelserne af Bagkroppens anden 
Ring i Regelen ere meget större hos Hunnerne end hos Hannerne. Medens en Hun 
paa 21“ Længde havde Sideudvidelser af 34“ Længde og 23 Höjde, vare disse 
Udvidelser hos en Han paa 22 kun 24 lange og 12” høje; deres nederste Rand 
naaer hos Hannerne aldrig saa langt ned som nederste Rand af förste og tredie Ring. 
