505 
nordlige amerikanske Ryster, er ved Spitsbergen hyppig (maaskee den 
hyppigste Hippolyteart der), og træffes ligeledes ved Norges nordlige 
Kyster. Dog har jeg paa sidste Sted kun fundet faa og meget smaa 
Individer af den. Sowerby og Leach have erholdt den fra Skotlands 
Kyst, hvor den imidlertid ligeledes siges at være sjælden. De störste ved 
Spitsbergen samlede Exemplarer havde kun 2 Tommers Længe. 
H. Sowerbei gjenkjendes let ved Hjælp af fölgende Karakteristik. 
Seutum dorsale per totam ferme longitudinem carinata atque den- 
tata. Rostrum frontale breve (scuto dorsali vulgo multo brevius, pedunculis 
oculorum duplo longius, ad apicem appendicis antennarum exteriorum non 
perveniens), altum, truncatum vel potius apice lunato-excisum, dolabriforme, 
dentibus marginis inferioris duobus minulis, marginis superioris vulgo 
duobus majoribus, minutissimis permultis interpositis; dentibus scuti dor- 
salis quinque magnis, serrulatis. — Margo scuti dorsalis anterior quatuor 
armata aculeorum paribus: duobus supra oculos, tertio infra oculos, quarto 
ad conjunctionem marginis anterioris cum marginibus lateralibus. — 
Antenne interiores in feminis quintam, in maribus ferme tertiam longi- 
tudinis animalis partem efficiunt. Appendix acuminata articuli antennarum 
interiorum basalis longissima, pedunculi circiter longitudine. Pedes maxil- 
lares externi apicem appendicis antennarum exteriorum foliiformis non attin- 
gunt— Annulus abdominalis tertius dorso carinato, postice in hamum, qui 
supra annulum quartum eminet, sæpissime producto, — Appendix caudalis 
intermedia quatuor aculeorum lateralium paribus munita. 
7. Hippolyte macilenta Kr. 
(Tab. II fig. 55—56). 
Af denne nye Art har jeg kun seet et eneste, fra Grünland 
(Fiskenæsset) nedsendt, Individ, en Hun med stærkt udviklede Æg 
under Bugen. 
Formen er meget langstrakt og tynd; og da det undersögte Individ, 
Vid. Sel. naturvid, og mathem. Afh. IX Deel. Qq 
