325 
linien en meget tydeligt fremtrædende Kjöl, hvilken undertiden ikke ind- 
tager Halvdelen af dens Længde (næppe 3), hos andre Individer derimod 
strækker sig langt ud over Halvdelen, og tillige bagtil bliver bredere, 
hvorved Dyrets Habitus forandres endeel. Cefalothorax er iüvrigt gjerne 
temmelig stærkt hvælvet paa Midten, og ligesom noget puklet, og da Pan- 
den sænker sig temmelig betydeligt ned fortil, udgaaer Pandehornet 
meget lavere end hos Hipp. borealis, og dets üverste Rand bliver mere 
eller mindre konkav, idet Pandehôrnet gjerne hæver sig lidt fortil, og 
ikke plejer at have nogen" aldeles vandret Stilling. 
Pandehornet (fig. 78, a, b) er oftest kortere end Rygskjoldet, 
men man finder dog ikke sjældent Individer, hos hvilke det overgaaer 
Længden af Rygskjoldet lidt. Hele dets åverste Rand er skarp; det 
ender meget spidst, og viser et forskjælligt Antal Tænder (jeg har talt fire 
til syv), af hvilke dog de to eller tre förste allerede fremtræde paa Ryg- 
skjoldet. Mellem den sidste Tand og Pandehornets Spidse er ofte et 
temmelig betydeligt Mellemrum. Den sidste Deel af Pandehornet ud- 
vider sig forneden i Form af et triangulært Knivsblad, der er temmelig 
bredt, og viser to eller tre Tænder”). Det Stykke af Pandehornet, som 
ligger imellem Bladet og Roden, er treægget paa Grund af den Længde- 
kam, der fremtræder langs hver Side af Hornet fra dets Rod til dets 
iövrigt er paalidelig), formedelst de indre Foleres ualmindelige Korthed (de angives 
kun en halv Gang længere end Øjet, et Forhold, som jeg ikke har fundet hos 
nogen nordisk Art). Da H. turgida blåndt alle gronlandske, og overhovedet blandt 
alle nordiske bekjendte Arter har de korteste Folere, kunde man maaskee troe, at 
den var meent, og finde nogen Bekræftelse for denne Mening i Antallet af Saug- 
tænderne paa Pandehornets överste Rand og Beskrivelsen af Rygskjoldets forreste 
Deel som ,,vix carinatum.” Dog vil dette tvivlsomme Punkt maaskee næppe kunne 
bringes til Afgjorelse af Nogen udenfor Grönland. Af Kaptajn Holboll, som med 
Iver samler og iagttager de grønlandske Kræbsdyr, turde vistnok snarest, ved Hjælp 
af det grönlandske Navn og de övrige af Fabrieius angivne Omstændigheder om 
Forekommen o.s.v., Sagen ventes oplyst. 
*) Af 22 Individer havde otte tre Tænder paa den nederste Rand, ti kun to Tender og 
fire een Tand; paa den överste Rand havde tretten Individer sex Tænder, fire syv 
Tænder, fire Individer fem Tænder og et fire Tender“ 
