328 
som begge de to foregaaende tilsammentagne, inddeelt i syv mindre Led, 
af hvilke det förste er middelmaadigt langt, det andet kortere, tredie det 
længste, længere end de to foregaaende tilsammentagne, fjerde omtrent 
af Længde som første, femte som andet, sjette det allerkorteste, syvende 
omtrent saa langt som første. Klöerne udgjöre omtrent $ af Haan- 
dens Længde. 
Tredie Par Fødder længer end andet; fjerde Led udgjör næsten 
Halvdelen af dette Fodpars Længde; Tarsen ender med to krumme, 
sorte Torne, og er desuden langs den nedre Rand væbnet med fire, mod 
Roden i Størrelse gradeviis aftagende Torne. 
Fjerde Fodpar er ubetydeligt længer end tredie, men stemmer 
iövrigt ganske med dette i Form og Delenes Forhold (undtagen at sjette 
Led tiltager noget i Længde, og næsten bliver dobbelt saa langt som 
fjerde). 
Gjællerne temmelig korte; bageste Par (fig. 81) ikke sönderligt 
tilspidset, först furet langt nede paa den fremadvendte Side, og den 
bageste Halvdeel altsaa ragende betydeligt ud over den forreste. 
Anden Ring mere end dobbelt saa lang som den foregaaende. 
Tredie Ring paa Ryggen stærkt hvælvet men afrundet. 
Sjette Ring tynd, næsten af cylindrisk Form. 
Det mellemste Halevedhæng omtrent dobbelt saa bredt ved Roden 
som i Enden. Antallet af Rygfladens Tornepar forholdt sig saaledes 
hos 22 undersögte Individer: tolv Individer viste fem Par, to Individer 
fire Par, fire Individer fem Torne paa den ene Side og sex paa den 
anden, og fire Individer fire Torne paa den ene Side og fem paa 
den anden. De fire ydre Halevedhæng ere af langstrakt-oval Form, i 
Enden og langs den indre Rand tæt besatte med lange Börster; det 
yderste Par er bredere end det indre, og i Enden af den yderste Rand 
væbnet med 6 Torne, af hvilke den første er meget lille. 
Paa mellemste Halevedhængs bageste Rand (Tab. IV, fig. 82), 
