340 
ligeledes i Regelen to Torne: een mindre foran Roden af den större. 
De större Torne paa alle disse Bugringe pleje at vere forsynede med 
et Antal Börster i Enden. Af de to Par Torne, der udgaae fra Enden 
af sjette Ring, er det inderste Par hos denne Art usædvanligt stort, almin- 
deligen endog större end det paa Rysfladen. 
Antallet af det mellemste Halevedhengs Tornepar (fig. 100) synes 
at vexle mellem syv og otte; det sidste Tal er efter min Erfaring det 
regelmæssige"). De to Kjole, hvorpaa disse Torne ere anbragte, ere hos 
nærværende Art meget stærkt fremtrædende, saa at der mellem dem op- 
staaer en temmelig dyb Rende. Vedhængets bageste Rand (fig. 100, x) 
er kun vebnet med to Par korte Torne, af hvilke det mellemste er lidt 
lenger end det yderste, men næppe har mere end den halve Længde af 
Randen, hvorpaa det er anbragt. Mellem disse Torne findes otte tem- 
melig lange Börster, der frembyde den Besünderlighed, at deres Ende 
udvider sig pæreformigt; langs Randen vise de korte Haar (fig. 100, y). 
Af det første Par Bugfödders Svömmeplader er hos Hunnen den 
indre lidt kortere end den ydre, men meget bredere (fig. 101, A); hos 
Hannen derimod ere begge Endeplader omtrent lige lange (fig. 101, B). 
Det andet Par Bugfödder har Svömmeplader af omtrent lige indbyrdes 
Længde hos begge Rjön; den indre Plades Vedhæng er hos Hunnen 
(fig. 102, A) meget bredt, kölleformigt og forsynet med Kröller i en 
stor Udstrekning (fig. 102, A x og fig. 102, C og C*); hos Hannen er 
dette Vedhæng derimod næsten linieformigt eller kun i ringe Grad kölle- 
+) Blandt fjorten undersögte Individer havde fem otte Par Torne og tre syv Par. Af de 
Ovrige sex Individer havde et sex Par, ef sex Torne paa den ene Side og syv paa den 
anden, et sex paa den ene Side og otte paa den anden, og endeligen de tre üvrige 
syv Torne paa den ene Side og otte paa den anden. Milne-Edwards angiver (Hist. 
des Crust. II, 330) fem Par Torne, jeg veed ikke med hvad Hjemmel. Thi selv 
har han næppe undersøgt denne Art, Otto Fabricius angiver intet Tal (hans Ord 
ere blot: margine utrinque carina spinosa}, og Sabine siger udtrykkeligt, at det af 
ham afbildede Individ havde syv Par Torne, men at man hos andre Individer kan 
finde baade et storre og et ringere Antal. 
