Fig. 141. 
— 142. 
— 143. 
144. 
Pes primi paris (decies auctus); 
literæ a-e idem ac in figura 
precedenti significant. 
Pes secundi paris (duodecies 
auetus). 
Pes quarti paris (decies auctus). 
Abdomen a superficie dorsali 
exhibitum (sexies ferme auc- 
tum); aaaa. pedes natatorii; 
a‘. pes natatorius multo auc- 
tior; b. cauda; b’. cauda auc- 
tior; b“. angulus caudæ latera- 
lis-posterior multo auctior. 
Fig. 141. 
— 142. 
— 143. 
— 144, 

Første Fodpar, ti Gange for- 
storret; Bogstaverne have sam- 
me Betydning som i fore- 
gaaende Figur. 
Andet Fodpar, 
forstörret, 
Fjerde Fodpar, ti Gange for- 
störret. 
Bagkroppen, seet fra Rygfla- 
den, omtrent sex Gange for- 
storret; aaaa. Svommefod- 
derne; a‘. en SvOmmefod ster- 
kere forstorret; b. Halen; b’. 
samme stærkere forstörret; 
b“. Halens bageste- yderste 
Vinkel, meget stærkt forstürret. 
tolv Gange 
Anmærkning til Side 257. 
Af Prof. Rathke's nyligt mig tilhændekomne, meget interessante Skrift: „‚Bei- 
träge zur vergleichenden Anatomie und Physiologie” o.s.v. (Danzig 1842. Mit sechs 
Kupfertafeln), erfarer jeg, at R. paa anden til femte Bugring har iagttaget de samme 
Dele, der af mig holdes for Hummerungens rudimentære Svömmefödder; men han 
tillægger dem en anden Betydning. 
„Allem Anscheine nach,” udtrykker han sig (l. c. 
pag. 27), „bezeichnen diese Fortsätze die künftigen Epimera des Schwanzes, stellen 
aber nicht die Afterbeine vor.” 
Grunde for denne Forklaringsmaade angiver den 
berömte Forfatter imidlertid ikke, og jeg seer saaledes, med al Agtelse for en saa 
udmærket Fysiologs Mening, ingen Anledning til at forandre min ovenfor fremsatte 
Anskuelse af disse Redskaber. 
