166 GABRIEL GEITLIN 
Men huru har, frågar man sig, en så stor mängd af Arabiskt mynt hittat vägen 
till den höga norden? På mycket olika sätt har man besvarat denna fråga. Än har 
man ansett att dessa penningar af Tyska Riddarne under korstågen hemtats till 
Preussen, än att Jorsalafarande pilgrimer medtagit dem från Palestina, än att de hit- 
kommit genom Normannernas ströfverier i Asien och Afrika, eller slutligen genom Mon- 
golers och Tatarers infall i Ryssland och Polen (se Eichhorns Repertorium fir bibl. 
und morgenl. Litteratur Tom. V, pag. 185; G. Adlerbeth, Vitterhets &e. Akademiens 
Handlingar I, pag. 110); men alla dessa hypotheser har redan G. O. Tychsen i 
Eichhorns Repertorium 1. c. gendrifvit, ej heller hafva de funnit erkännande 
i sednare tider. „Es haben zwar viele“ skrifver Tychsen, ,tiber die Wanderung 
dieser Orientalischen Münzen geschrieben; allein sie haben fast alle, aus Mangel hin- 
länglicher Kenntnisse von diesen gefundenen Münzen geirret. Jedoch nehme ich hie- 
von den berühmten Aurivillius aus, welcher geneigt zu seyn scheinet, diese Münzen 
dem Handel mit den Russen &e. zuzuschreiben.“ I sistnämnde syfte äro i detta in- 
tressanta ümne vidstrückta forskningar, till stórsta delen grundade pà de i norden 
skedda myntfynd samt österländska historieskrifvares och geografers äfvensom ryska 
chrónikors uppgifter, anstälde, bland andra af Svenskarne Aurivillius?), G. G. Ad- 
lerbeth 5) och Tornberg 9), af Oluf Gerh. Tychsen 19), Adler !), Rasmussen !?), 
sökta. Att det jemväl i Orienten är möjligt att komma öfver dem, bevisar bland annat Ignatii Pietra- 
szewskis exempel: anstäld vid Ryska ambassaden i Konstantinopel, såsom Dragoman, lyckades det honom 
att derstädes samla omkring 1000 gamla österländska mynt, samt i andra trakter af Turkiska riket, särdeles 
i staden Jaffa, omkring 3000 dylika. — ,Etenim“, säger han i företalet till sitt 1843 i Berlin utgifna ar- 
bete, Numi Mohamedani, pag. V: .si tibi non parcis et ejusmodi fructum ex vitae consuetudinibus hujus 
populi capere scis: etiam nunc in bazaris urbis, in chanis (tabernis), sarraforumque casis (mensis publicis) 
numismata magni momenti et ponderis acquirere potes, dummodo attente animadvertas, ne in errorem inductus 
adulteratas tibi monetas compares." Huru stor svårighet insamlandet af dylika mynt likväl möter i dessa 
länder framgår af följande ord i samma fóretal pag. Vl: ,Jaffae, ubi per biennium Consulis munere fun- 
gebar, a misero Fellah (agricola) magnus mihi monetarum numerus, que ruinis Ascalonis obrutae erant, 
argenti tantum pretio oblatus est. De qua emptione mihi admodum gratulatus sum, quippe quae non sine 
magno periculo ac labore perfici potuerit; omnem enim hujus generis thesaurum Ibrahimus Pascha con- 
fiscandum jusserat. Itaque nocte et agricolam et ruinas visitans illum acquisivi thesaurum, quo monetarum 
ad Mamlukorum dynastiam pertinentium plenam fere collectionem contineri, pro certo habueram.* Äfven i 
Balkh, en stad som under ‘Abbasidernes tid var utmärkt genom sin rikedom, sin vidsträckta handel, sina 
trädgårdar och vattenledningar, äfvensom sina jurister och skriftlärde, men som nu ligger i ruiner, har man 
i sednaste tider på flere ställen uppgräfvit kufiska, arabiska och indiska mynt. (Stüwe, die Handelszüge 
der Araber, pag. 202, enligt Engländaren Burnes reseanteckningar I, pag. 237.) 
7) I Nova Acta regiae Societatis Scientiarum Upsaliensis, vol. 2, pag. 79—107. 
8) K. Vitterhets Historie- och Antigvitets-Academiens Handlingar, I, 102—174. 
9) I nästnämnde Handlingar, XXI, 62 följ. 
10) I Eichhorns Repertorium für biblische und morgenländische Litteratur, Tom. VI, 182—195. 
{1) I hans Collectio nova numorum Cuficorum Hafniae 1792, pag. 65—71. 
12) De Orientis commercio cum Russia et Scandinavia, Acad. Program, Havniae 1825. Om samma 
amne hade Rasmussen meddelat en uppsats i Molbechs Athene, B. II, öfversatt till Svenskan af J. A d- 
lerbeth Sthlm 1817, med titel: Om Arabernes och Persernes bekantskap och handel under medeltiden med 
Eyssland och Skandinavien. 
