170 GABRIEL GEITLIN 
Föröfrigt synes detta folk hafva varit mera böjdt för krig och nomadlefnad än 
slöjd och konstflit. Om Derbends invånare säger väl Tabary, enl. Dorn, att de 
hvilkas identitet med Khasarerne Vivien de St. Martin med stor lärdom och talang sókt ädagalägga 
i Nouvelles annales des Voyages för år 1851, Tome 2ème, sidd. 132—148, men hvilken identitet dock såsom 
hvilande på gissningar och osäker grund man icke kan öfvertygas om. Då nämnde författare t. ex. säger: 
„Ce n'est qu’ à partir de la premiere moitié du VIl:e siècle de notre ère que les Khäzars sont mentionnés 
par les auteurs byzantins; mais il est possible de suivre historiquement leurs traces en remontant de 
mille ans au moins dans les temps antérieurs“, så stámmes man ovilkorligen till en. viss misstänksam- 
het mot möjligheten af en slik historisk bevisning, och denna stämning vill hålla ut alltigenom, oaktadt 
den beundransvärda lärdom som på hvarje sida öfverraskar läsaren. — Att söka vederlägga den lärde für- 
fattarens påståenden vore hos den som skrifver detta höjden af all förmätenhet; jag inskränker mig der- 
fóre blott till citerandet af en period i fórfattarens egen artikel Sur les Khazars, hvarigenom halten af den histo- 
riska bevisningen i detta dunkla ämne torde framstà. Det heter (l. c. pag. 145): ,On ne trouve, au sur- 
plus, rien de précis dans les auteus sur ces flux et reflux continuels de populations nomades de sang 
hunnique (c'est à dire finnois), dont les tribus, que rapprochait l'analogie des dialectes [men denna analogie 
ür ej bevisad], se poussent, se croisent et s'enchevétrent dans ce mouvement de va-et-vient qui se prolonge 
pendant des siècles.“ 
Dock, om vi äfven inskränka oss endast till den tid på hvilken Khasarernes namn klart och tyd- 
ligt framstår, så gäller likväl allt ännu mot hypothesen om detta namns hebreiska ursprung den invänd- 
ning, att Judarne berättas först sednare, i Harun-el-Reschids tid, hos dem fått insteg. — Men redan 
i det föregående är anmärkt, att olika författare för denna tilldragelse uppgifva olika tider, att redan i Se- 
mender, före denna stads öfvergång till Araberne i medlet af 7:de seklet, Judiska synagogor och konun- 
gar omtalas, hvilka således långt förut kunnat finnas hos Khasarerne. Men icke nog dermed, man bör 
äfven ihågkomma, att de auktorer, hvilka skrifvit om detta folk, lefvat några århundraden sednare än de 
händelser inträffat, om hvilka de gifva besked. Då de författade sina arbeten var Khasar-namnet redan 
allmänt bekant, om ock samma folk på den tid som af häfdatecknarne beskrifyes ännu icke skulle antagit 
detsamma. Ett undantag härifrån gör visserligen den Armeniska författaren Moses Chorenensis som 
lefde i sednare hälften af 5:te seklet, men det är bekant att hans geografi blifvit i tionde seklet ökad med 
talrika interpolationer, till hvilka Vivien de St. Martin just räknar ett ställe om Khasarerne (I. c. pag. 
149). Slutligen och sist är anmärkningsvärdt, att såväl Byzantinska som Arabiska författare, ehuru de 
lefvat hundradetals år efter de händelser som af dem omtalas, likväl icke alltid om ifrågavarande folk nyttja 
namnet Khasar. Nicephorus Constantinopolitanus kallar dem helt enkelt Turkar, rovg Tovoxovs, 
och Theophanes benämner dem ,östra Turkar, hvilka man ger namnet Khasarer* rove Tovexovs cz Ts 
Eng ovg yaícoovg óvoud£ovcw (Theophanis Chronographia, Bonnae 1839, Vol. I, pag. 485), hvilket 
uttryck vidhandenger att det sistnämnde namnet är likasom något fremmande, sednare tillkommet; hos 
österländska författare förekomma de jemväl ofta under namnet Turkar äfvensom Jureh, hvilket man ansett 
vara detsamma som Jugrier, Ugrier, Juhari, se B. Dorn, Nachrichten über die Chasaren i Mémoires de 
l’Aead. imp. des sciences, Sixième série. Tom. VI, pag. 456. 
De omständigheter hvilka hos mig styrkt den förmodan att namnet Khasar ifrån Hebreerna leder 
sitt ursprung, äro fóljande: 
1:0) Khasarernes konung och üfverherre kallades, enligt Jaqut, Khaqan (l. c. pag. 10 & 16); äfven 
denna benämning får sin förklaring ur det hebreiska språket. Verbet PT, contracte 7 betyder vanligen 
decrevit, statuit, afgöra, besluta, bestämma; deraf iier bestämning, beslut, lag.  Derivations- 
ändelsen | — än utmärker, utom annat, åtminstone i Ny-hebreiskan, áfven den verkande personen 
(se Gesenius, Lehrgebäude der hebr Sprache, $ 120: 15, not.) alltså: En khaqqan, beslutare, lagstif- 
tare, likasom af det Khaldeiska 277 s'rab vara upprorisk, bildats j=27© sarban upprorsstiftare. 
— Benämningen Khaqän och dess förkortning qän, khan har sedermera kunnat öfvergå äfven till andra 
turkiska folkslag, likasom det hebreiska mn, lag, och det grekiska xovov norm, lag, vunnit burskap 
hos Mongolerne (Hammer-Purgstall, Geschichte der gold. Horde, pag. 164, 183). — Jag förmodar att den 
här gifna derivationen af ordet Khagan icke öfverensstämmer med någon förut lemnad förklaring af denna 
titel, likasom jag högeligen beklagar att Fraehns Kasanska program: De titulorum et cognominum honori 
