172 GABRIEL GEITLIN 
gränsande länder Djordjan, Taberistan och Aserbejdsehan* (Fraehns Zbn- 
Foszlan, pag. 29); -— den enda industri som, utom handeln, hos dem omtalas 
är trädgårdsodling, särdeles i Semender, hvars trädgårdar med omkring 40000 
vinstockar (enl. en annan uppgift 4000 vingårdar) arabiska författare omnämna. 
Också handeln var hos Khasarerne till största delen blott passiv; det enda, af 
dem sjelfva exporterades, var husbloss (,fisk-lim“), möjligen äfven kaviar, enligt Sa- 
weljeffs sannolika gissning (1. c. pag. LXI). Tvifvelsutan äfven vin åtminstone från 
Semender. — Alla öfriga varor, såsom mjöl, honing, vax, utterskinn och andra pels- 
verk, importerades från Ryssland, Bulgarien (vid Wolga) och Kurthaba (enligt Fraehns 
tids statistiker, som ingenting vetat om Ibn-Hauqal, likasom upprepar hans ord angående en af dessa 
städer: „I staden finnas 17 Moskeer, Armenierne hafva en kyrka, Hebreerna fira sin gudstjenst i Synagogan“ 
(O6o3pbnie Pocc. nJa4buitüi 3a Kasrkasom®, uacrb IV, erp. 167). Saweljeff tillägger: „Försvunnit har 
endast namnet Khasar, ett namn som måhända blott tillhört en dynastie, icke ett särskildt folk, ehuru det 
tillika betecknat Wolga-Chakanernes land och underhafvande. På en sådan utsträckning af den herrskande 
dynastiens benämning till de den underlydande folkkstammar finnas flere än ett exempel i medlersta Asiens 
historia.“ — Är denna åsigt grundad, kan man med fullt skäl anse namnet Khasar hafva ett hebreiskt ur- 
sprung; stöd för samma äsigt lemna åter följande Ibn-Foszlans ord (1. c. pag. 7): XXI! e d 
de 3, Kid pal N hvilka kunna ófversáttas: och Khasar är namnet på regeringen (de regerande) 
icke namn på stad och folk. Fraehn öfversätter blott de 6 första orden: ,Chasar autem nomen regni non 
urbis* och nämner i noten 5: ,textum hic corruptum esse patet, licet codex Oxoniensis cum Petropolitano 
conveniat. Ju>Y, quid sibi velit non video. Facilis quidem conjectura suppeditat da I“; sedan 
üfvergar han till andra conjecturer. Den förstnämnda, naturligaste förändringen da betyder: hominum 
agmen, gens, natio, och gäfve samma mening som är uttryckt i anförda svenska öfversättning, dà deremot 
sjelfva textens ord om man vokaliserar det med fatha (vokalen a) skulle gifva det opassliga: och icke (namn 
på) berg; men i fall man icke här nödvändigt vill se detta vanliga arabiska substantiv, utan läser samma 
55 
5 >» 
konsonanter antingen med vokalen u eller i d eller de ; som betyder hominum turba, folksvärm, 
“r 
folkmassa, sà behófs ingen ändring af texten, och meningen är icke dess mindre klar och tydlig. — Ett 
ytterligare stöd för den af mig föreslagna öfversättningen kan ses i Fraehns Ibn-Foszlan pag. 261, in fine. 
Att de regerandes eller styrandes namn sälunda kan ófvergà pà ett helt folk, derpà lemnar oss, ibland 
annat, Ryska folkets benämning det evidentaste exempel. 
Den af mig nu framställda hypothes är icke den första som hänför ordet Khasar till hebreiska språ- 
ket. Sådant har skett redan långt förut i ett af Joh. Buxtorf för första gången år 1660 ifrån hebreiskan 
till latinet öfversatt bref, sepher kosri, som omkring år 958 e. Chr. skall blifvit skrifvet af Khasarernes 
konung, en Israelit, vid namn Joseph, till en spansk Rabbin, Hasdai-ben Ishaq i Cordova, läkare och 
minister hos konung "Abd-er-rahman derstädes. Konung Joseph, anmodad af Rabbinen att lemna ho- 
nom underrättelser om sitt genom ryktet äfven i Spanien bekanta rike, vet berätta, att Khasarerne här- 
stamma från Japhets son (rättare: sonson) Thogarmah, som enligt Khasarernes genealogiska dokumen- 
ter skall haft tio söner, af hvilka den sjunde Kasar ^12 varit deras stamfader. Derefter utbreder sig 
konung Joseph öfver sin stora makt &c., och nämner ibland annat om åtskilliga folkstammar som bo i 
byar utan murar och betala honom skatt. („Les habitants y demeurent dans de villages sans murailles 
et ils occupent, nombreux comme le sable de la mer, toutes les plaines jusq'aux limites des Hougriens. 
Tous me payent le tribut“ &e. Se Vivien de Saint-Martin, Sur les Khasares i Nouvelles Annales des 
Voyages, Année 1851, Tome III, pag. 6—25). Ifall brefvet är äkta, hvarpa väl i alla tider tviflats, men 
hvarom redaktören för Nouvelles annales des voyages, på af honom anförda skäl, är fullt ófvertygad, 
så bevisar det åtminstone att namnet Khasar har ett hebreiskt ursprung. Läsaren må afgöra, hvilketdera 
som är trovärdigare, antingen att den i 1:sta Moseboks X:de kapitel omnämnde Thogarmas sjunde son 
gifvit upphof till namnet (likasom en österländsk tradition härleder ordet Rus, Ryss, från en Japhets son), 
eller att det uppkommit af orsak som i det föregående blifvit anförd. 
