Om K. Alexanders-Universitetets Muhammedanska mynt. 179 
Det evidentaste och handgripligaste bevis pä den ómsesidiga och nära beröring som, 
synnerligen i nionde och tionde seklet, ägt rum emellan Warägerne eller Skandina- 
verne och de pä östra sidan om „Warägiska hafvet“ (Östersjön) bosatte Finska och 
Slaviska folkstammar, lemnas oss dock af den stora mängd vittnen, hvilka, efter att 
flere ärhundraden hafva hvilat i jordens sköte, nu tala till oss ett tydligt, af alla for- 
nimbart språk — och dessa vittnens antal ökas snart sagdt med hvarje år. Man 
behüfver blott kasta en flyktig blick på de topografiska kartor, hvilka åtfölja Lede- 
burs och Saweljeffs ofvan anförda, i detta ämne utgifna arbeten, för att finna huru 
liflig handelsrürelsen emellan Ryssland och Östersjöns kustländer fordom varit. På 
sistnämnda karta äro myntfynden ganska ändamålsenligt betecknade med små röda 
punkter, med ledning af hvilka man från ort till ort kan följa dessa mynts gång och 
tillika anställa jemförelse emellan den mer och mindre lifliga handel, på hvarje ort 
gjort sig gällande. Märkvärdig är isynnerhet den stora mängd jordfynd man üfver- 
kommit på Mälarens stränder och på öarne Gottland, Öland och Bornholm; dessa 
äro på kartan nästan üfverhüljde med sådane myntfynd betecknande punkter. 
Af det föregående torde man utan fara för misstag kunna draga den slutföljd, 
att dét varit hufvudsakligast genom handeln som dessa skatter af österlandets mynt 
och rikedomar — hvilka i synnerhet under de förste Abbasidernes tid voro ofantliga 29) 
— hittat vägen från medlersta Asien (länderna emellan Eufrat och Sihon eller Sir) 
till Europa, der de spridt sig från Bjarmaland (Permien) och Bulghar i öster, till 
Norrige, England och Island i vester, från Krim i söder, ända upp till Ångermanland i 
Sverige *!), ja troligen ända till Sodankylä och Kuolajärvi Lappfórsamlingar i Finland 22). 
som Sjögren i Bulletin hist. philolog. N:o 31 ådagalaggt, kan på det förtjenstfulla arbetets värde i sin 
helhet hafva föga inflytande. 
40) Härom säger C. J. Tornberg lika sannt som vältaligt: ,Under de fyra första seklerna efter 
Muhammed utgjorde ännu Khalifatet det band, som sammanhóll det hela. Handeln tillväxte nu oupphör- 
ligt, talrika karavaner genomtågade Asiens och Afrikas öknar, oräkneliga skepp öfverseglade gamla verldens 
alla kända haf, konstfliten skapade nya näringar och bildningen utvidgade på alla håll sitt område. Verlds- 
historien äger knappast någon skönare tafla att uppvisa, än den muhammedanska verldens lif, prakt och 
herrlighet under denna tid, då ett djupt mörker hvilade ófver en så stor del af vesterländerna. Otrolig är 
den rikedom, som då var utbredd i östern. Väl må traditionen någon gång hafva öfverdrifvit berättelserna; 
men vi hafva inga skäl, att i allmänhet misstro de många alfvarliga, sannfärdiga häfdatecknare, som sam- 
fäldt intyga furstars och enskildas slöseri. Blott Romerska republikens sista dagar kunna härmed jemföras. 
Man tror sig läsa fabler, då man hör förtäljas om oerhörda massor af guld, silfver, perlor och ädla stenar, 
innan ännu Amerikas schakter öppnats för vinningslystnaden. Men Asien ägde i sitt sköte skatter till- 
fyllest. Guld- och silfvergrufvor bearbetades på flera ställen, perlor lemnade de närbelägna hafven och ädel- 
stenar brötos i otaliga berg. Den gamle Arabiske geografen Istakhri eller som han ock kallas Abu- 
Ishak Faresi, hvilken i sin „klimaternas bok" lemnat en högst dyrbar framställning af den då kända 
verlden, sådan han sett den sjelf på sina vidsträckta resor, omtalar silfvergrufvor i Kerman, Adherbejdjan, 
Khorasan, Arran och på flera ställen i Mavera-elnahr (Bukhariet). Guldgrufyor hade han sett vid Hamedan 
och många orter i och utom Persien. Inom hvarje provins funnos ofta flera myntstäder och den obetyd- 
ligaste furste förevigade sig åtminstone genom det bevis på myndighet, att han lät pregla guld och silfver 
med sitt namn. Och alla dessa rikedomar spriddes kring hela verlden, från China till Atlantiska oceanen, 
genom krig och handel." Kongl. Vitterhets Hist. och Antiqv. Akademiens Handlingar XXI delen, pag. 66, 
67. Jfr Stüwe, die Handelszüge der Araber, pag. 48 följ. 
11) Se Fraehns ofvanciterade afhandl.: Topographische Uebersicht der Ausgrabungen von altem Aru- 
bischen Gelde in Russland, i sjelfva början. 
42) Se ofvan, not. 23. 
