188 GABRIEL GEITLIN. 
Apothekaren Mæxmontan (181949), Notarien Bergman (18250), Sjükaptenen G. 
Mattsson (181250); Fru Generalskan Nordenstam (181350); Hrr Läraren vid real- 
skolan i Åbo 8. P. Dahlbeck (18351, 18152 och 182153), Kontorsskrifvaren vid Åbo 
tullkammare C. G. Ekman (18351), Postexpeditören M. Weckström (18,551), Kap- 
tenen af första rangen D. Nordmann (181252), Studeranden Grönfelt 18553), Kom- 
merserädet J. Etholén (18553), Stabskaptenen Westermark (185,53), vice Härads- 
höfdingen J. Calonius (18554), vice Häradshöfdingen J. C. Svanljung (1857), Ba- 
ron Alfons Walléen (1859 i Febr.), Apothekaren A. Bäcker (182359), F. M. Kan- 
didaten C. L. Lindberg, Pastoren J. F. Svinhufvud (1860 i Maj), Kapellanen 
Bredenberg (181260), Pastorsadjunkten Bergman (1861 i Januari) Kanslirádet 
Lagus' arfvingar (18161), Sjókaptenen Krogius (18,561) Handlanden Axel OI 
denburg (181561), och Skorstensfejaremästaren A. W. Andersen (1845,61). — Här- 
vid bör märkas, att icke orientaliska mynt i allmänhet, utan endast muhammedan- 
ska (arabiska, persiska, turkiska) här komma i fråga. Sä hafva t. ex. hvarken de af 
Major Bartram, år 1849, och af sjöfaranden Herman Möller (1855) förärade japa- 
nesiska, malabariska och siamesiska silfver- och guldmynt, eller den värderika gåfva, 
Mon Enqvist àr 1857 skänkte till Uses (ett stort och tvenne min- 
dre japanesiska guldmynt och 2 dito i silfver) i fórteckningen afsetts. 
För fullständigheten af ofvananfórda förteckning kan undertecknad dock icke 
ansvara, emedan det väl är möjligt, att en eller annan gifvares namn uteblifvit af 
den orsak att, med undantag af Hr G. Fr. Bönings ganska många, tid efter annan 
till Universitetet insända gáfvor, hvilka alltid ätföljts af dertill hörande kataloger, de 
förhandenvarande uppgifterna och anteckningarne icke sällan äro ofullständiga eller 
rättare sagdt, i alltför allmänna ordalag affattade; t. ex. protokollet för den 21 Sept. 
1841, $ 11: ,Enligt derom nu skedd anmälan har v. Pastorn Klerck uti Lemlands 
socken på Åland till Kejserl. Universitetet förärat åtskilliga uti St. Olofs kapell 
funna gamla mynt äfvensom ett petrifikat, hvilka gåfvor Cons” med tacksamhet 
&e.“; huruvida i detta och dylika bidrag till myntsamlingen jemväl österländska mynt 
ingått, kan numera — då ingen förteckning öfver dem finnes eller funnits — omöj- 
e utredas. re är förhällandet med sädana mynt, som mot lösen erhällits; 
ex. (protok. 183933, $ 7): „ett jordfynd, innehållande utom andra fornlem- 
sde üfven en pe sällsynta mynt, inlöses“. Prot. 18235, $ 22: Tjugusju 
stycken „större och mindre” silfvermynt och medaljer, jemte några koppar- 
mynt inlösas för 183 rubel B. A.; protok. 181548: „Guvernören i Åbo insünder ett 
guldmynt, funnet i Saltvik på Aland, inlöses för 3 Rub. 38 kop. sır.“ Antagligt är 
likväl, att vid sådana allmänt hållna uppgifter, åtminstone i de allra festa fall, üster- 
ländska mynt icke förekommit, emedan dessa, såsom mera sällsynta och er 
vanligen särskildt omnämnas. Men att i den rika samling, som år 1830 af Med. Dok- 
torn, Professor Anders Blad, frän Stockholm, till Alexanders-Universitetet försäldes 
för 4500 Rdlr Sv. B:co, och som bestod af 3200 gamla och 900 i sednare tider slagna 
mynt (Consistorii prot. 181529 $ 11, 181330, $ 16, 182230 $ 9) åtminstone några 
österländska bordt finnas, är högst sannolikt, ehuru derom, i brist på specifik katalog, 
hvartill i vårt myntkabinett ej finnes något tecken 5’), ingen upplysning kunnat vinnas. 
51) Ända till sednaste tid har jag om denna sak varit i stor förblindelse, bärrörande deraf, att de 
