240 GABRIEL GEITLIN 
grymhet sträckte sitt välde öfver Ryssland, och inalles torde varit omkring 50 — stundom 
flere på en gång — finnes ingen säker regentlängd, och i allmänhet äro de skriftliga under- 
rättelserna om dem sparsamma; af så mycket större vigt äro derföre de upplysningar som 
vinnas genom årtalen och preglingsorterna å de af dem slagne mynt, af hvilka en ofantlig 
mängd ännu förefinnes. "Utom Khanernes rätta namn finner man sålunda jemväl tiden dä 
de lefde och utsträckningen af deras besittningar. Denna för Rysslands historia vigtiga gren 
af den orientaliska numismatiken har först blifvit ansad och bearbetad af Fraehn, hvilken 
äfven öfver detta dunkla ämne spridt ett nytt ljus. Han har åtagit sig och med sin vanliga 
samvetsgrannhet och lärdom genomfört det svåra uppdrag, att ur desse Khaners, ofta med 
den mest svårlästa och förvrängda arabiska skrift preglade mynt uppställa en tabellarisk 
öfversigt öfver samtlige Khaner, dem han funnit på mynten, jemte uppgift af årtalen och 
de ställen der dessa blifvit preglade (se härom, ibland annat, hans utgifna arbeten: „das 
Muhammed. Münzkabinet des Asiatischen Museums zu St.Pbrg* (år 1821, pag. 50—61) 
och .Die Münzen der Chane von Ulus Dscehutschis* (St. Pbrg 1832). — Den celebre 
Hammer-Purgstall har dessutom om Mongolerne i Ryssland publicerat ett lärdt och digert 
arbete: „Geschichte der goldenen Horde in Kiptsehak* (Pesth 1840), hvilket dock blifvit 
mycket olika bedümdt. — I Fraehns fotspår hafva sedermera, med anledning af nya rika 
fynd af hithórande mynt — ett ár 1848 i Sarajs, gyllene hordens fordna hufvudstads, rui- 
ner, ett annat ár 1852 i Jekaterinoslawska guvernementet och ett tredje (1856) i Tet- 
juschka distriktet af Kasanska guvernementet — trädt tvenne ryska orientaliser, P. Sa- 
welieff och W. Grigorieff. Det fórstnimnda fyndet är beskrifvet af Grigorieff i andra 
tomen af det Archeologisk-numismatiska sällskapets på ryska språket utgifna memoirer 
(3annern), och de två sednare af Sawelieff i ett särskildt arbete, äfvenledes på ryska: 
„Mynt af Djudschider, Djagataider och Djelairider m. fl, hvilka i Tokhtamisch's 
tid voro i omlopp inom gyllene horden*, hvaraf första häftet utkom år 1857 och det andra 
1858, men det utlofvade tredje häftet torde, med anledning af författarens år 1859 inträffade 
död, icke hunnit publiceras. — Vårt myntkabinett äger en icke obetydlig samling af Mongol- 
Khanernes i Ryssland mynt, såsom synes af det följande. 
GHAIJATH-ED-DIN TOXHTOGU-KHAN, ÄFVEN TOQTU-BEK 
ELLER TOKTOMER. 
NHR 
(Silfver. Storlek: 12; ett stycke från venstra sidan afbrutet. Jfr Rec. pag. 203, N:o *12, ,raris. & notab.*) 
I. GS | Togf(u bek] 
Jo! : den rättvise. 
esee Saraj. 
gu I 
IE. xl Sg! Ara ät Allah 
a, och åt hans profet! 
....[àr 693 — 1293]. 
Denne Toqtubek, ryska krónikornas Tokroweps, har man i sednaste 
