598 J. J. CHYDENIUS. 
ken ytterst lätt åter löstes. Sedan lösningen deremot blifvit afdunstad till 
hälften af dess volum, uppkom fällningen vid kokning i stor ymnighet och 
till utseendet alldeles normal (ull-likt flockig). Vid starkare koncentrering 
bildades den åter svårare och ganska långsamt under längre fortsatt kokning. 
Till följe af allt det nu anförda framgår klart att den omtalade jorden 
är verklig thorjord och att således denna jordart ingår åtminstone i en del 
euxenit från Arendal. Uti denna euxenit tyckes deremot så godt som allde- 
les ej någon ceroxid finnas, om ej möjligen den lilla återstod som qvarlem- 
nades då jorden från det första oxalsyrade saltet behandlades med svafvel- 
syra, vore ceroxid, samt äfven den obetydliga fällning som uppkom i filtra- 
tet efter den undersvafvelsyrliga fällningen, möjligen kunde innehålla något 
deraf. 
För att lära känna thorjordens mängd i euxenit företogs en qvantitativ 
analys med följande resultat: 
Mimneralsyrat P CPE EN AR TR - Tad procs 
Gatohnitjordese Se. qe DIUI EE lc DD 
Wihorjordee qe ADORA ITE E RR 
Clone toe er sees FOE CO 60 
Jern och uran, hvilka, troligen i form af oxidul, i ringa mängd ingå i mi- 
neralet, bestämdes ej vid denna analys. Den euxenit som användes vid dessa 
arbeten hade en egentlig vigt af 4,06. 
