56 42 



Jeg skal nu i Korthed angive det Vigtigste af de Resultalter, som indeholdes i oven- 

 staaende Tavler, idet jeg med Hensyn til alle Enkeltiieder henviser til de tilsvarende Afsnit 

 af mine Undersøgelser, som gaae forud for denne Oversigt; jeg Iroer at maatte fremhæve, 

 at alle af mig benyttede thermochemiske Talstørrelser ogsaa ere bestemte af mig selv, da jeg 

 aldeles ikke har kunnet stole paa de ældre Undersøgelser. Hovedresultaterne ere nu 

 følgende : 



1) Af Tabel I fremgaaer som en almindelig IjOV for alle Syrer, at 



a) Naar et Molecul Natronhtjdrat i vandig Opløsning indvirker paa en Si/re, er 

 Varmeudviklingen meget nær proportional med Syremængden, indtil denne udgjør 

 1, i, ^ eller \ Molecul, eftersom Syren er een-, to-, tre-, eller firelasisk. 



b) Overstiger derimod Syremængden den Mængde, der udfordres til Dannelsen af 

 det normale Salt, vise Syrerne et forskjeliigt Forhold efter deres Constitution, 

 idet den Varmetoning , der frembringes ved Overskudet af Syre, enten er Nul, 

 positiv eller negativ. 



2) Af Tabel li fremgaaer i Overeensstemmelse hermed, at 



a) Naar et Molecul af en Syre i vandig Opløsning indvirker paa en Opløsning af 

 Natronhydrat, stiger Varmeudviklingen i de fleste Tilfælde proportionalt med 

 Natronmængden, indtil denne udgjør 1, 2, 3 eller 4 Moleculer Natronhydrat, alt 

 eftersom Syren er een-, to-, tre- eller firebasisk. Afvigelser fra denne Lov 

 finde deres Forklaring i det under I b. Udviklede; 



bj men forøges Naironmætigden udover denne Størrelse, indtræder kun en hoist 

 ubetydelig Forandring i Varmetoningen. 



3) Naar Moleculets Størrelse er bestemt ad anden Vei, kan man ved denne Art 

 Undersøgelser ganske sikkert afgjore Syrens Basicitet, saafremt den overhovedet har nogen 

 saadan. 



4) Det fremgaaer saaledes ganske afgjort, &{. Scovlbrintesyren er en eenbasisk Syre, 

 hvis Formel maa skrives H.SH, da det andet yEqvivalent Brint ikke i vandig Opløsning 

 lader sig ombytte med Natrium. Dette Resultat, som i første Øieblik synes noget over- 

 raskende , viser sig ved nærmere Betragtning fuldstændig overeensstemmende med de 

 nyere chemiske Anskuelser; det opklarer paa den ene Side fuldstændigt Syrens Forhold 

 og afgiver paa den anden Side en væsenlig Støtte for Hydroxyl- Theorien; thi den store 

 Analogi mellem Ilt og Svovl gjør det høist sandsynligt, at Vandets Formel maa være E.OH, 

 og at Vandet maa betragtes som en eenbasisk Syre. Heraf følger endvidere, at de saa- 

 kaldte neutrale Svovlmelailer t. Ex. Na^S ikke existere i vandig Opløsning ligesaa lidt som 

 de tilsvarende Ilter (Na^ G), og at de saakaldte Sulphhydraler, som Na.SH, Ba.2§B og 

 Mg. 2 SB, maae betragtes som denne Syres normale i Vand opløselige Salte. 



