45 59 



.«.{^ .«•!«/ .«.(gl 



Den første Formel vilde være den rimeligste, naar Syren var en Brintesyre; den anden 

 Formel er den sandsynligste for en Syre, hvis Anhydrid har ringe Affinitet til Vand; den 

 tredie Formel gjælder for en tobasisk Hydroxylsyre. Den Constitution, der udtrykkes ved 

 den første Formel, gjælder sandsynligviis for de tobasiske Brintesyrer, t. Ex. Fluorsilicium- 

 brintesyre og Chlorplatinbrintesyre. 



§iFl<^.^ ptæ.^ 



Den anden Formel svarer rimeligviis til Svovlsyrling, Selensyrling, Kulsyre, Chrom- 

 syre og Borsyre, af hvilke idelmindsle de 4 første let og af sig selv spaltes i Anhydrid og 

 Vand, saa at Bydraterne (den egenlige Syre) for flere af disse Syrers Vedkommende næppe 

 ere fremstillede. Den rationelle Formel for disse Syrer vilde saaledes være 



S0^^^ §eQ\^^ GO"" ^^^o.s.v. 



Delte stemmer ogsaa ganske med den Maade, hvorpaa Kulsyrens Homologer, som Glycol- 

 syre og de øvrige Led af Mælkesyrerækken, optræde, idet disse vel ere loatomede Syrer, 

 men sædvanligt optræde som eenbasiske, idet det andet Brintatom ikke let lader sig om- 

 bytte med Natrium, men derimod let med Syre- og Alkoholradicaler. 



Til tredie Formel svarer da Svovlsyre, Selensyre, Oxalsyre og Viinsyre, hvis 

 Formler saaledes i Overeensstemmelse med det almindeligt Antagne blive 



SO^^I SeO^-t^ G'^Ö^^Jfo.s.v. 



Analogien mellem de tobasiske og trebasiske Syrer fører da til følgende Formel for 

 Citronsyre 



G^H^ O'.^ OH, 

 medens Formlerne for Phosphorsyrens 3 Modiflcationer blive 



hvorved den thermiske Forskjel mellem Citronsyren og Phosphor- og Arseniksyren lader 

 sig forklare i Overeensstemmelse med de herskende chemiske Anskuelser. 



9) Kiselsyren er i Tabellerne opført som en tobasisk Syre, men den adskiller sig 

 dog betydeligt fra de øvrige Syrer af denne Gruppe derved, at den ganske mangler et be- 

 stemt Neutralisationspunct. Talstørrelserne i Tabel II vise rigtignok, al den Varmeudvikling, 

 som el Molecul af Syren giver med voxende Natronmængde, kun stiger meget ubetydeligt, 

 naar Natronhydralets Mængde overskrider to Moleculer, og Tabel I viser, at Varmeudvik- 

 lingen voxer tilnærmelsesviis proportionalt med Syrens Mængde indtil i Molecul Kiselsyre 





lijj LfPP, 



