60 



mod 1 Molecul Natronhydrat. Men Tabel II viser endvidere, at Talstørrelserne langtfra 

 voxe proportionalt med Natronets Mængde, og Tabel I, at Varmeudviklingen ved yderligere 

 Tilsætning af Kiselsyre endnu voxer meget betydeligt. Af det i 4de Afsnit Udviklede frem- 

 gaaer det, at Maximum af Varmeudvikling, som et Molecul Natronbydrat kan udvikle med 

 Kiselsyre, og som først indtræder, naar Syremængden bliver uendeligt stor, udgjor 134", 

 medens Varmeudviklingen for | Molecul Kiselsyre kun udgjor 26--; endvidere, at Maximum 

 af Varmeudvikling, som frembringes ved Indvirkning af 1 Molecul Kiselsyre paa Natron- 

 hydrat og ligeledes først indtræder, naar Natronmængden er uendeligt stor, kun udgjør 

 63", medens allerede to Moleculer Natronhydrat udvikle 52". 



10) Anomalien i Kiselsyrens Neutralisationsforhold har meget sandsynligt sin Grund 

 i den samtidige Indvirkning af Vandet og Kiselsyren paa Natronhydratet. Efter det oven- 

 for under (4) udviklede maa Vandet ansees som en eenbasisk Syre og Natronhydratet som 

 et Natriumsalt. Naar nu Natriumsaltet (Natronhydratet) samtidigt angribes af begge Syrer 

 (Vand og Kiselsyre), deler Basen sig mellem Syrerne efter et Forhold, der afhænger af 

 deres Aviditet og Mængde (see Afsnit I). 



Er nu Vandets Aviditet mod Basen meget ringe i Sammenligning med Syrens, de- 

 componerer denne en (tilnærmelsesviis) æqvivalent Mængde Natronhydrat, og Varmeudvik- 

 lingen bliver saaledes (tilnærmelsesviis) proportional med Syremængden, saaledes som det 

 ogsaa er Tilfældet med alle andre Syrer. Er derimod Vandets Aviditet mod Basen en 

 kjendelig Størrelse i Sammenligning med Syrens, ophører Proportionaliteten i Varmeudvik- 

 lingen, og denne følger da den Lov, der gjælder for den deelvise Adskillelse (see nævnte 

 Afsnit). Den Varmeabsorption, som fremtræder, naar en Opløsning af kiselsuurt Natron 

 (og ligeledes flere andre Saltopløsninger) fortyndes med Vand, har rimeligviis for en Deel 

 sin Grund i en af Vandet frembragt deelviis Adskillelse af Saltet. 



11) Størrelsen af Varmeudviklingen ved Indvirkning af et Molecul Natronhydrat paa 

 et Molecul Syrehydrat i vandige Opløsninger er meget forskjellig. Den største Varmeud- 

 vikling giver Fluorbrintesyre (163"), derefter kommer Svovsyrling (159-'), Phosphorunder- 

 syrling (152") og Arseniksyre (150"); de forskjellige Phosphorsyrer, Phosphorsyrling, Se- 

 lensyrling, Selensyre og Svovlsyre give imellem 148 og 144"; derefter kommer Chlor-, 

 Brom- og Jodbrintesyre og Sapetersyre (137"); betydeligt lavere staae Borsyre og Kulsyre 

 (110— III"), og den mindste Varmeudvikling give Svovlbrinte, (Kiselsyre) og Cyanbrinte. 

 Men sammenlignes den Varmeudvikling, som et Molecul Natronhydrat giver med den til 

 Dannelsen af det normale Salt fornødne Syremængde, er Rækkefølgen tildeels en anden, 

 dog fremtræder ogsaa her Fluorbrintesyren med den største Varmeudvikling (163"), derefter 

 kommer Svovlsyre, Selensyre, Metaphosphorsyre (155—152"), Svovlsyre, Phosphorsyrling 



