94 14 



Herefter vil man let see, at der i enhver Strøm, som bevæger sig i en begrændset 

 Ledning, i Keglen gives en Samling af Strømelementer eller en vis Elementoverflade, som be- 

 væger sig med Maximum af Hastighed, og at denne første Flade bevæger sig paa en anden 

 Elementoverflade, hvis Hastighed or uendehg lidt mindre. Denne Overflade (Nr. 2) glider 

 igjen paa en Elementoverflade (Nr. 3), hvis Hastighed er uendelig lidt mindre end Hastig- 

 heden af Nr. 2, og Overfladen Nr. 3 glider atter paa en Overflade Nr. 4, dannet af Ele- 

 menter, der have en uendelig lidt mindre Bastighed end Nr. 3 o. s. fr. fortsat lige ud til 

 den ydre Elementoverflade, der bevæger sig langs Ledningens Overflade. Under denne Be- 

 vægelse i Strømmen, forplanter Modstanden, som udgaaer fra Ledningens Overflade, sig altsaa 

 fra Elementoverflade til Elementoverflade ind i Strømmens Indre, lodret paa alle disse Element- 

 overflader, indtil de Strømelementer, som bevæge sig med Maximum af Hastighed; men 

 heller ikke videre. Strømhastighedens Størrelse i de forskjellige Punkter af et vilkaarligt 

 Strømprofil er afhængig af Ledningens Tværsuitsform, og naar denne ved polære Coordi- 

 nater, E og Ö, kan fremstilles ved E =/(ö), saa maa en Elementoverflade i Strømmen, 

 som bevæger sig med Hastigheden v, kunne fremstilles ved r^=F{0,v), idet r betegner 

 den bevægelige Radius til den Curve, som svarer til Hastigheden v. Tænke vi os nu et 

 System af Curver (de orthogonale Trajectorier) lagte lodret paa den hele Samling af Element- 

 overflader, som er bestemt ved r = F{0, v), saa ville hver to paa hinanden følgende Curver 

 begrændse de Dele af Strømmen, som glide paa den tilsvarende Deel af Ledningens Overflade. 



Detragte vi derefter Resultaterne af Boileau's Forsøg, viser det sig strax, som 

 alt bemærket, at ved begge Forsøgsrækker falder Maximum af Strømhastighed noget under 

 Vandspeilet, og deraf maae vi altsaa drage den Slutning, at det frie Vandspeil har været 

 paavirket af en Modstand, som enten maa have sin Grund i selve Vandspeilets eiendom- 

 melige Sammenhængskraft, i Luftmodstanden, eller i begge tilsammen. 



Betegne vi Afstanden fra Vandspeilet til den Elementoverflade, som bevæger sig 

 med Maximum af Hastighed, ved x^ og selve Hastigheden i Dybden Xq ved V, saa have vi 

 i Henhold til det Foregaaende og specielt ifølge Formlen (2), naar x betegner Afstanden fra 

 Vandspeilet til et hvilketsomhelst Strømelement, hvis Hastighed er v: 



h # 



2 1 / o Ä 



(3) 



for a; > a-o, v = V — -\' ^ j(x — Xf^)\ 



Opløse vi begge disse Ligninger med Hensyn paa x, da kan Resultatet under eet skrives 

 saaledes: 



hvori øverste eller nederste Fortegn svarer til x'^x^^. 



