98 18 



medens Dreden MN af del Overflade-Eleinenl, livorpaa samme Sirømelement bevæger sig, 

 kan fremstilles ved : R . dO. Den hele Modstandskraft, hvormed Elementet R . dd af Led- 

 ningens Overflade paavirker det betragtede Sirømelement J/?« n iV, og hvorved delte, skjøndt 

 paavirket af Tyngdekraften, forhindres fra at bevæge sig med jevnt voxende Haslighed efter 

 Lovene for det frie Fald, kan udtrykkes ved: 



in . Q . Rdd . vi 

 idet 1^0 betegner den Haslighed, hvormed Slrnmmen flyder langs ad Ledningens Overflade, 

 medens tn betegner en af Ledningens og Vædskens Natur afhængig ModslandscoefQcient. 

 Da Strømelementet MmnN har en Masse 



- Q. ^' - "' .de, 



2 

 saa er Modstandskraften svarende lil en Masse-Eenhed af Strømmen: 

 mç.Rddvl _ 9E . ,^ 



Q 2 ^*^ 



idet man forudsætter, at Strømmen løber med constant Hastighed igjennem Ledningens hele 

 Længde, kan den drivende Kraft formedelst Tyngden udirykkes ved: 



^ Z ' 

 og da denne Kraft maa være ligeslor med Modstandskraften for samme Masse, maa man 

 nødvendigviis have: 



9\-^^<- E-^^,. "^' 



Retragtes videre den Deel, PmnQ, af Stromelementet MmnN, som glider paa den 

 lille Overflade PQ, saa bliver det indlysende, at den bevægende Kraft for samme kan 

 fremstilles ved: 



h »•^ — «^ ,„ 



hvor CP = r betegner den Radius, som svarer lil Elemeutovernaden PQ, hvis Strøm- 

 hastighed belegnes med v. Idet Strømelementet PmnQ glider hen over de underliggende 

 Vanddele paa Overfladen P Q, hvis Brede = r .dd, lider det en Modstand, som i Henhold 

 til det Foregaaende kan fremstilles ved: 



dv^ 



H.Q. 



•do. "^ 



*) Naar Eytclwein sætter Ledningsmodstanden proportional med Qvadratet paa Strommens Middelliastiglicd (w), 

 er saadant ikke ganske correct, da Vandstrømmen ikke passerer forbi Ledningens Overflade med denne 

 Hastighed, aien derimod med Hastigtieden Vo- 



