49 129 



Betegne vi altsaa for" on hvilkensomhelst af de 20 Lodlinier de observerede Hastig- 

 heder svarende li! Dybderne æ = I, 2, 3, ... n Fod ved Uj, v«, v.^,...Vn, saa liaves: 



V, = V-A.il 



v._ = V—A.é 



v.^ = V—A.é 



V, = V—A.'â 



Vn = V—A . n2 



iivoraf folger efter de mindste Qvadraters Alelhode: 

 ( (v^+v^+v^-\-... Vn) = n. V—A (l2 + 2t+ 3^ + ... J) og 



i(lt.Wi +é.v^-[-Zi.v., 4....nii',.) = (rt-|-2i -f ...w^) F— ^(l'+ 2^+ ... n), 



hvoraf Constanterne F og ^ bestemmes. 



For at simplificere Beregningen anvender jeg imidlertid her den approximative 



3 3 3 



Ovadratmethode, som bestaaer i, at man istedelfor at benytte Factorerne I'-;, 2-2, ... «'•' 

 til Dannelsen af den sidste af ovenstaaende Ligninger benytter visse simplere Tal, som med 



3 3 3 3 



tilstrækkelig Grad af Tilnærmelse kunne sættes istedetfor Tallene t'^, 2'^, l'^, ... n-i. 



Betegnes disse Tal ved Ci, «j > «3> ••• ««> blive de to Ligninger, hvoraf F og yl skulle 



bestemmes følgende : 

 j («1 + «2 +v.i +...v„) = n. V—A (lt + 2§ + 32 + ...ni) og 



1 (ai V, + a,,i>2 + ... a„ v„) = (a, +a„ + ...«„) V—A {a^ .X^^ + a^. 2^ -\- . .. a„.n-i). 



Ved den her antydede Beregning har jeg kun benyttet del Antal af Tiere, som findes 



i Tallene la, 2^, 3^, ... rå, som Coefflcienter (a,, a.^, a^, ... a„) i den sidste af oven- 

 staaende Ligninger, fordi man efter Forsogenes Nøiagtighedsgrad ikke tør gjøre Regning 

 paa at komme Sandheden væsentlig nærmere ved Benyttelsen af mere nøiagtige Værdier for 

 aj , a.) «ai ••• ««; naar Beregningen derefter udfores, erholdes de i efterfolgende Tabel 

 angivne Tal for de enkelte Lodlinier: 



17* 



