51 131 



der blandt de fundne Værdier for Vm findes flere, som ere mindre end de, der svare til 

 Vandets Bevægelse i Ledninger med Bundfald. Dette viser sig navnlig for den panner- 

 denske Canal, hvis Bund aabcnbart har været jevnere end de øvrige Strømmes Bund, som 

 rimeligviis have frembudt mange Uregelmæssigheder, saavel Fordybninger som fremsprin- 

 gende Forhindringer mod Vandets frie Løb. 



Sammenlignes Værdierne for l/m svarende til Rhinen og Waal, viser det sig, at 

 den høiere Grændse omtrent er den samme i begge, og indtil videre troer jeg at turde 



sætte Grændsen for Vm = 0,16. 



Vi see fremdeles, at Middeltallene, som for Rhinen er Vm, =0,124 



og for Waal er Vm= 0,132 



komme hinanden saa nær, at vi udentvivl ikke ville hegaae nogen stor Feil ved for begge 

 disse Floder som Middeltal for Modstaudscoefficienten (?«) at sætte m = 0,016; medens 

 Grændsen for m maa sættes lig 0,025. 



Betænkes det, at Flodbunden i begge disse Siromme var gjennemtrængt af stille- 

 slaaende Vand, samt fuld af storre og mindre Cjevnheder, og af Fordybninger fyldte med 

 Vand, som paa Grund af fremspringende Forhøininger i Bunden ikke kunde deeltage i den 

 fremskridende Strømning, der kun bevirkede, at det i Fordybningerne staaende Vand sattes 

 i rullende Bevægelse, troer jeg ikke at feile meget ved at antage, at Ledningsmodstanden i 

 disse Floder maa nærme sig meget til den Grændseværdi, som fremtræder, hvor en 

 Overfladestrom løber hen over et stillestaaende Vand, hvis Dele paa samme Maade sættes i 

 en rullende Bevægelse uden at følge Strømmens Lob. Som Følge heraf sætter jeg Grænd- 

 sen for Modstanden ved en Vandstrøm: 



m.vl = 0,025 .vi (43) 



og den Modstandskraft, som paavirker hver Masse-Eenhed af en saadan Strøm, kan da 

 efter Formlen (10) fremstilles ved: 



g^ = 0,025 . -J (44) 



Idet jeg saaledes omstændeligt troer at have paaviist, at alle mig bekjendle Er- 

 faringer aogaaende Vandets Bevægelse i Strømme med constant Hastighed, bekræfte Rig- 

 tigheden af den opstillede Theori, skal jeg blot bemærke, at denne omstændelige Behand- 

 ling af de bekjendte Strømningsforhold har sin Grund i, at jeg, forinden jeg byggede videre 

 paa Theorien, ønskede at gjøre det fuldkommen klart, at denne i det Hele taget tør be- 

 tragtes som correct. 



Jeg gaaer nu videre for at söge at bestemme Lovene for Vandels Bevægelse i 

 Strømme, hvis Hastighed varierer med Længden af den gjennemlobne Bane, hvorved jeg 

 dog vil indskrænke mig til alene at betragte permanente Strømme, hvori Vandet uaf- 



