164 84 



til den store Vandmængde i Havet, og da Havets Varmegrad i 500 Favnes Dybde desuagtet 

 sees at voxe fra Polaregnene, hvor den er nær ved Nul, indtil Æqvator, bliver det deraf 

 sandsynligt, at det underliggende Hav strømmer saa langsomt, at vi uden mærkelig Feil tor 

 betragte det som slilleslaaende, i Forhold til de Overfladestrømme, hvormed vi her ville 

 beskjæftige os. 



Gaae vi ud fra den Tæthed, som Havvandel har i Egnen Syd for Grønland, hvor 

 dets Saltholdighed er 35 pr. Mille og dets Temperatur 4° C, idet vi, som foran bemærket, 

 sætte denne Tæthed af Søvandet = 1, samt antage vi, at Vandtemperaturen sammesteds 

 i 500 Favnes Dybde er = 0° C. og Saltholdigheden i samme Dybde = (35— 0,25) == 34,75 

 pr. Mille, saa finde vi ifølge (58), at Søvandet paa dette Punkt ligeledes har en Vægtfylde 

 = I; hvoraf vi kunne drage den Slutning, at Søvandets Tæthed (Vægtfylde), Sydost for 

 Grønland, i alle Dybder meget nær er = 1. 



Bemærke vi endvidere med Bensyn paa de tropiske Have, at naar Overfladetempera- 

 turen sættes = 28° C, og vi efter det Foregaaende antage Havets Saltholdighed = 35,8, saa 

 findes Overfladevandets Tæthed som tidligere viist = 0,9955. Men naar vi dernæst for 

 600 Favnes Dybde sætte Havvandets Temperatur = 7° C, samt Saltholdigheden = (35,8 — 0,25) 

 = 35,55 pr. Mille, saa findes efter Formlen (58), at Havvandets Tæthed under Troperne i 

 500 Favnes Dybde er =1,001, eller at Vandet under Troperne i 500 Favnes Dybde har 

 samme Tæthed, som Vandet i Polarhavet Sydost for Grønland. Men har Havvandet i 500 Favnes 

 Dybde samme Tæthed under Troperne som i Polarhavene, saa er det aabenbart, at vi næppe 

 ville begaae nogen mærkelig Feil ved at antage, at Havvandet paa alle Punkter af Jorden i 

 500 Favnes Dybde under Overfladen har en Tæthed = 1. 



Antages Havvandets Tæthed at være Hgestor i ligestore Dybder af det dybere Hav, 

 kan dette naturligviis ikke være i Ligevægt medmindre det overalt er underkastet ligestore 

 Tryk af det overliggende Hav; men heraf sluttes omvendt, da alle Erfaringer samstemme 

 i , at Vandet i den dybere Deel af Verdenshavet er i [.igevægt , at Trykkene af 

 de overliggende Vandmasser paa de underliggende, der ere i Hvile, maa være ligeslore 

 paa alle Punkter af en vilkaarlig Horizontalflade; thi kun naar Niveaufladen (o: Fladen med 

 lige Tryk i alle Punkter) er lodret paa Tyngderetningen, er der Ligevægt mellem Vandelene 

 i samme; enhver Niveauflade, som er beliggende i mindst 500 Favnes Dybde, maa altsaa 

 være en Horizontalflade. 



Betingelsen for at hele det underliggende Hav er i Ligevægt er altsaa den, at 

 Trykket paa en i 500 Favnes Dybde beliggende Horizontalflade er ligeslort overalt. Men 

 skal Trykket paa denne Flade være ligestort, maa Vægten af en hvilkensomhelst Vand- 

 colonne, som hviler derpaa, være ligestor for Eenhed af Overflade. Havde det over denne 

 Ligevægtsflade beliggende Vand en Tæthed = 1 , maatte Havfladen overalt ligge 500 Favne 

 eller 3000 Fod over hiin Niveauflade, hvori der bestandigt er Ligevægt; men da Havets 



