91 171 



imod yEqvalor, freintiæde i l'assutbellenie, respeclive som Nordost- og Sydosl-I'assut, liid- 

 rorer derfra, at de bevægede Luftmasser stedse have en mindre Omdreiningshastighed 

 omkring Jordaxen, end de Dele af Jordoverfladen, iivorover de strømme. Herom er der næppe 

 nogen væsentlig Meningsforskjel, men stort mere vide vi heller ikke angaaeude Maaden 

 hvorpaa Luftstrømmene bevæge sig. Det er allsaa bekjendt, at disse Lufistromme bevæge 

 sig i Baner i de nævnte Retninger, men forovrigt ere vi ikke engang paa det Ilene med 

 om Luftstrømmene bevæge sig uden mærkelige Modstande, alene paa Grund af en oprindelig 

 Impuls, — hvilken Mening forskjeilige Forfattere i den nyere Tid have lagt til Grund for 

 nærmere Betragtninger*). 



Med Hensyn paa Havstrømningerne, da erkjendes det vel ogsaa i Almindelighed, al 

 Jordrotationen paa disse maa udøve en Virkning, som er analog med Rotationens Indflydelse 

 paa Luftstrømmene; men forøvrigt staaer det endnu meget mere hen i det L'bestemte ved 

 Havstrømmene end ved Luftstrømmene, hvorledes Virkningen er og hvilken Rolle Rotationen 

 spiller. Som en Følge deraf har der stadigt været deeite Meninger om, hvorvidt det kan 

 antages, at Jordens daglige Rotation virkelig udøver nogen mærkelig Indtlydelse paa Havets 

 Strømninger, og Meningsforskjellen er endog saa stor, at medens Nogle tillægge Jordrota- 

 tionen en særdeles stor Indflydelse paa Havstrømmenes Løb, saa gives der Andre, der be- 

 tragte dens Indflydelse som forsvindende lille. 



Efter Kepler have Mænd som Varenius, Alexander Humboldt, Arago, Maury og mange 

 ilere, udtalt sig for, at Jordens daglige Rotation maa udøve en væsentlig Indflydelse paa 

 Havstrømmenes Løb, og Maury gjør navnlig opmærksom paa, at ikke blot Golfstrømmens 

 Løb gjennem Atlanterhavet indtil lishavet, men ogsaa Polarstrømmens Løb langs Grønlands 

 Østkyst, Kysterne af Labrador og Newfoundland, saavelsom Polarslrømmens videre Fortsættelse 

 langs den amerikanske Østkyst indtil Florida ere talende Vidnesbyrd om, at Jordrotationen 

 udøver lige saa mærkelige Virkninger paa Havets som paa Luftens Strømme. Denne Anskuelse, 

 der ogsaa nutildags i det Hele synes at være den meest almindelige, møder dog nu og da 

 Indsigelser, der kunne synes at \ære næsten lige saa berettigede som de Grunde, der tale 

 for Jordrolationens Indflvdiise. En saadan Indsigelse imod Rotations-Theorien have blandt 



Dr. Olilert har saaledes i Pogg. Ann. B. 110. S. 234 sogt at give en Fremstilling af den Bane, som en 

 Luftstrom maa beskrive, naar den bevæger sig uden Modstande med constante Hastiglieder baade i Ret- 

 ning af Meridianen og lodret derpaa, og Prof. Moussen liar senere i Pogg. Ann. B. 129. S. 6,")2 søgt at 

 give en lignende Fremstilling af Luftstrommens Bane under lignende Forudsætninger; men da de som 

 sagt forudsætte, at Lul'tstrommen bevæger sig frem uden Modstand, ere de nodveudigviis begge 

 urigtige. 



