129 209 



Sec. eller hcnimod I af liele den nordgaaende Golfslroms Vandføring, saaledes som 

 forudsat var. 



Polarstrømmen langs Grönlands Østkyst og den samme ledsagende Varmvandsstrom 

 drives altsaa frem af Jordens Rotationskraft indtil Sydspidsen af Grønland, og holdes imid- 

 lertid opstemmet imod dette Land af samme Kraft. For al disse Strømme skulde kunne 

 vedblive at bevæge sig i samme Retning lige ned til Newfoundland, hvad Nogle have antaget 

 som det meest Sandsynlige, vilde det altsaa være nødvendigt, at Strømmen, efter at have forladt 

 Cap Farvel, og imedens den passerede Davisstrædets store Havbugt, vedblivende maatte møde 

 en lignende Modstand, som den. Kysten af Grønland frembød paa Veien indtil Cap Farvel. 

 Men udovede Vandet i Davisstrædet en saadan Modstand, saa maatte det være opstemmet 

 til samme Høide, som Strommens Vandspeil, der under disse Forhold maatte vedblive at 

 stige paa samme Maade, som langs den Grønlandske Kyst. Følgen deraf vilde altsaa være, 

 at Polarstrømmen vilde ankomme til Newfoundland med en betydeligt høiere Vandstand end 

 den Golfstrommen indtager ved Punktet A^, hvilket naturligviis er en Umulighed, da Vand- 

 speilsfaldet ikke paa noget Punkt kan være større end det, som er nødvendigt for at aflede 

 Vandet mod Syd saa hurtigt som det tilstrømmer fra Nord. Vandspeilet i Havbugten 

 Sydvest for Grønland maa derfor have en meget lavere Vandstand end den , som vilde ud- 

 fordres for at den østgrønlandske Polarstrøm skulde gaae lige ned imod Golfstrømmen 

 ved Newfoundland; som en Følge deraf forsvinder pludseligt Modtrykket fra Vest saa- 

 snart Polarslrommen har passeret Cap Farvel, medens Trykket fra Øst paa Grund af Jord- 

 rotationen vedvarer og tvinger Polarstrømmen, saavelsom de denne ledsagende varmere 

 Strømme, til at bevæge sig Vest hen i den store Havbugt mellem Grønland og Labrador. 



Før vi gaae nærmere ind paa at bestemme disse Strømmes Løb, vil det være nød- 

 vendigt først at søge at bestemme Vandspcilets Beliggenhed for den store samlede Polar- 

 strøm (Labradorstrømmen), som løber langs Kysterne af Labrador ned forbi Newfoundland 

 indtil Golfstrømmen. For denne iisforende Strøm, som ifølge Berghaus' Angivelse maa 

 sættes til en Brede af omtrent 50 Miil og hvis Hastighed maa anslaaes til | Fod pr. Sec, 

 ville vi efter det Foregaaende antage, at Vandføringen beløber sig til 1200 Mill. Cubikfod 

 pr. Sec. og finde da let, ifølge Formlen (74), at den omhandlede Polarstrøm maa have en 

 Dybde af omtrent 1460 Fod. 



Betragte vi denne Koldvandsstrøm deelviis, finde vi, at den fra 50° N. B. indtil den 

 har passeret Cap Race løber fra Nord til Syd under en Stromningsvinkel æ = 270° gjen- 

 nem en Længde af omtrent 90 Miil; naar vi derefter i Formlen (72) sætte Fq = F = | 

 Fod, X = 2,16 Mill. Fod, H = 1460 Fod og cos« = O, saa finde vi, at Strømmen paa 

 denne Strækning maa have et Fald u = 0,25 Fod. Fra 59° N. B. indtil 50° N. B. lober 

 Labradorstrømmen langs Labradorkysten Sydost hen, gjennem en Længde af omtrent tôO 

 Mill og under en Stromningsvinkel eo = — 50° , og naar vi da for denne Strækning 



27* 



