210 130 



sætte siu ö = 0,819, sinw-cos« = — 0,49, V^ = V = | Fod, A = 3,60 Mill. 

 Fod og H = 1460 Fod, saa unde vi ifølge (72) at Polarstrømmen langs Labrador- 

 kysten fra 59° til 50° N. B. maa have et Vandspeilsfald u = 3,25 Fod. Endelig fra 

 65° N. B. indtil 59° N. B. bevæger Strømmen sig fra Nord til Syd under en Strnm- 

 ningsvinkel o) = 270° og gjennemløber imidlertid en Længde af 90 Miil. Sætte vi 

 ogsaa for denne Strækning V^ = V = | Fod og ^ = 1460 Fod samt cos w = O, 

 Qg X ^ 2,16 Mill. Fod, saa findes Strømmens Fald u = 0,25 Fod. Ved at gaae ud 

 fra Punktet A^ som Nulpunkt, unde vi 1 Henhold til det Ovenanforte, at Labradorstrømmen 

 paa 50° N.B., Øst for Newfoundland, i Grændsen mod Atlanterhavet, har en Vandstand 

 af 0,25 Fod over A-^. Vi finde fremdeles, at den østlige Rand af samme Strøm paa 59° 

 N. B. maa ligge i en Høide af 3,5 Fod over A^ , samt at Strømmens ostlige Bred paa 

 65° N. B. maa ligge omtrent 3,75 Fod over A^. Men imedens Polarstrømmens ostlige 

 Bred maa antages at have den her angivne Beliggenhed, saa holder Jordrotatiouen den 

 opstemmet fra Venstre til Høire imod Land, og den Høide, hvori dens vestlige Bred 

 maa være beliggende, beslemmes let ifølge Formlen (71), som, idet vi sætte Strom- 

 breden I = 1,20 Mill. Fod og F = | Fod, kan skrives: k = 2,327. sin ö.sin- w. Ifølge 

 denne Formel finde vi Høidebeliggenheden (/«) af Labradorstrommens vestlige Bred over dens 

 østlige at være følgende: 



Fra 65° N. B. indtil 59° N.B., idet vi sætte sin Ö = 0,88 og sin^ co = I, h =-■ 2,0 Fod; 

 Langs Labradorkysten, - - — sin Ö = 0,81, - sin^ « = 0,59, h = 1,1 - 



Langs Newfoundland, - - — sin = 0,73,- sin- w = 1, h =1,7 -. 



Efter saaledes at have bestemt de Forhold, hvorunder den store Labradorstrom be- 

 væger sig ned imod Golfstrommen, ville vi igjen betragte den østgrønlandske Polarstrom 

 med de samme ledsagende Stromme af varmere Vand, for saa vidt muligt at bestemme 

 det Lob, hvorunder disse Vandmasser bevæge sig, efter at de have passeret Tværsnittet 

 FE„A^, og for al danne os en begrundet Mening om Beliggenheden af de Baner, som de 

 forskjellige Elementer af den omhandlede Havstrom maa folge, vil del være hensigtsmæssigt 

 paany at betragte Grundformlen: 



du dV . -_„ V^ sin sin w cos M „ 



^ dl dt ' R 1 3 / .lO 



hvorpaa Formlen (72) er bygget. Naar vi da af Mangel paa bedre Oplysning betragte Strøm- 

 hasligheden som constant for den hele Bane, som et vilkaarligl Stromelement gjennemlober, 

 saa vil det let sees, at denne Ligning kan skrives under følgende Form: 



1 r„„„ V 0,86 du'\ ,,., 



idel Længden af Banen (/) udtrykkes i Millioner Fod. 



