133 213 



til 3die Belle svarer sin(2oj) = 0,00, - 2w =360 - — cd --- 180° 



. 4ae — — sin(2ft)) = +0,25, - 2« = 374 - — w= 180°+ 7° 



. 5le — _ sia(2w) = 0.56, — 2« = 394 - — « = 180° + 17°. 



I IJenhold til disse bestemmelser vil man paa del medfølgende Kort over Allan- 

 lerhavet, PI. I, fmde angivet den omhandlede Siroms Løb fra Tværsnittet FE.,A^ indtil 

 Labradorslrommen, og jeg skal her kun tilfoie, al de Vandmasser, som saaledes sprede sig 

 over det nordlige Atlanterhav og tilstrømme Polarslrømmen langs Kysten af Labrador, sand- 

 synligviis lilstromme denne fra Neden af, da Vandet i den tilbagevendende Green af Golf- 

 . strømmen er saltholdigere og derved mere væglfuldt end Polarstrømmens Vand. 



Efter saaledes at have fuldført denne Undersøgelse over Havstrømmene i det nordlige 

 Allanlerhav og efler derved al have paaviist, hvorfra de forskjellige undersøgte Strømme, 

 navnlig Golfstrømmen, den nordafrikanske Strom, den varme Strom Sonden om Island, 

 Strømmen langs Norges Vestkyst og Polarstrømmene fra del nordlige lishav have deres 

 Oprindelse, saml hvorfor alle disse Strømme netop følge de Baner, som Erfaring har lært 

 os al kjende, — antager jeg, at det vil være klart, at der i det nordatlantiske Hav 

 findes tvende storartede Kredsløb, det ene i delle Havs sydlige Deel rundt om det saakaldte 

 Sargassohav, og det andet i dels nordligste Deel, hvortil da lishavet maa henregnes. Jeg 

 antager fremdeles, at del næppe vil være undgaaet Opmærksomheden, at begge disse Kreds- 

 lob forene sig paa en høisl mærkelig Muade til et dobbelt Kredslob, der har Form af et 

 umaadeligt stort 8-Tal og som nærmest kan betragtes som den store Pulsaare, hvorigjennem 

 Havvandet i det nordatlantiske Hav fornyes paa alle Punkter, efter al det paa den sind- 

 rigste Maade er bleven saaledes blandet og foraudret, al det stedse paany under normal 

 Tilstand begynder sit Kredsløb paa ethvert Sled af Banen. 



Som et ret interessant Resultal, der fortjener al bemærkes, skal jeg her til 

 Skilning fremhæve, at det ved disse Undersøgelser synes al være sat udenfor al Tvivl, at 

 Verdenshavets frie Vandspeil ingenlunde, som man hidtil sædvanligt har troet, overall ligger 

 i samme Høide, del vil sige, overall er behggende i den. Høide, hvori Havfladen vilde ind- 

 stille sig, hvis Havel havde samme Tæthed og var i Ligevægt paa ethvert Punkt; men jeg 

 skal da tillige slrax tilfoie, at da den Høide, hvori Havfladen efter de anstillede Undersø- 

 gelser maa være beliggende over den Ligevægtsflade, som vilde svare til samme Tæthed af 

 Vandet, kun beløber sig til nogle faa Fod, saa kan bemeldte Høideforskjel ved Havfladen 

 dog i Almindelighed ganske holdes udenfor Betragtning, medens der vel kan forekomme 

 Tilfælde, hvor den vilde kunne udøve en mærkelig Indflydelse. 



Da Kjendsgjerningerne angaaende Havels Strømme desværre i det Hele ere høisl 

 ufuldkomne, uagtet der navnlig i det nordlige Atlanterhav baade er anvendt megen Flid og 

 Tid foruden slore Capitaler paa al tilveiebringe paalidelige Oplysninger desangaaende, og da 

 jeg nalurligviis ikke har havl andre eller flere Erfaringer at bygge paa end de, som ere 



