300 36 



finde disse Basers Neutralisationsvarme er det saaledes tilstrækkeligt at kjende Neutralisa- 

 tionsvarmen for een Række Salte, t. Ex. de svovlsure, for hvilke den udgjør for hvert Molecul 



Magnesia 31216<^ 



Manganforilte 26484 



Nikkelforilte 26112 



Jernforilte 24920 



Kobaltforilte 24B72 



Cadmiumilte 23824 



Zinkilte 23410 



Kobberilte 18440; 



man vil da af den for hver Syre constante Differens kunne beregne Basernes Neutralisa- 

 tionsvarme med andre Syrer. Nu viser det sig endvidere, at denne Differens for visse 

 Syrer er den samme, saaledes for Chlorbrintesyre, Salpetersyre, Svovlundersyre og Æther- 

 svovlsyre, for hvilke Neutralisationsvarmen i Gjennemsnit er 3563<^ lavere end Svovlsyrens, 

 med en Afvigelse af I — 2 Promille af Neutralisationsvarmen; for Chiorsyre har jeg fundet 

 Differensen 2890'^ og for Eddikesyre 5504''. Subtraherer man altsaa disse Tal fra Neutra- 

 lisationsvarmen for de svovlsure Salte, finder man Neutralisationsvarmen for de paagjældende 

 Syrer. Dette simple Forhold viser, at de Salte af Magnesiarækken, som indeholde samme 

 Syre, ere isodyname Forbindelser; thi de constante Differenser ere en simpel Følge af 

 Isodynamien (Selsk. Skrilt. 5te Række 3die Bind, p. 123). Naar jeg senere kommer til at 

 discutere samtlige Neutralisationsphænomener fra et almindeligt Slandpunct, skul jeg komme 

 tilbage til de her omtalte Forhold. 



C. Beiyljoicl, Lecijord, Chromilte og Jenitveilte. 



23. Halvandetilterne af Aluminium, Chrom og Jern danne som bekjendt en særlig, 

 ved fælles Egenskaber vel charakteriseret Gruppe af ilter, hvis meest betegnende Forbin- 

 delser ere Dobbeltsaltene med Svovlsyre (Alunerne) og Chlorforblndelserne. Om Beryljorden 

 liører til denne Række af Ilter og her have Formlen Be-0^, eller om den slutter sig til 

 Magnesia-Kalkrækken og har Formlen BeO, er endnu bestandigt et aabent Spørgsmaal. 

 Jeg har undersøgt denne Bases Neutralisationsforhold noget nølere. 



Beryljorden anvendtes som svovlsuur Salt, fuldkomment reent og smukt krystalli- 

 seret i Qvadratoktaedre; det havde Sammensætningen BeSQ* +iH'^0. Saltet opløstes i 

 saa meget Vand, at der kom 400 Moleculer Vand til hvert Molecul efter den angivne For- 

 mel; Concenlralionen var saaledes den af mig sædvanligt anvendte. Opløsningen decom- 



