338 



8 



Af Fagua Sieboldii. 



gjældende hos Quercus subgen. Macrobalanus og hos Quercus subgen. Lejndobalanus sect. 

 Pnnus § serroides. 



Hos nogle Arier af Bøgegruppen {Fagus Sieboldii, Nothqfagus antarctica, N.Gunnii] 

 finder tilsyneladende et meget afvigende Forhold Sted, idet Sekundærribberne ende, ikke 

 som sædvanlig i Spidsen af Fremragningen , men i Bunden af Udsnittet (Tab. VI, f. 27). 

 En nærmere Betragtning viser imidlertid, at hos disse Arter svarer Bunden af Udsnittet til 

 Spidsen af Fremragningen hos andre Arter. Hos Fagus sylvatica 

 ere Bladene dobbelt rundtakkede paa den Maade , at der til hver 

 Sekundærribbe horer en stor og en lille Tak (Tab. VI, f. 29); men 

 underliden l'orsviuder den mindre Tak, i hvilken Ribben gaaer ud, 

 ganske, og da have vi det samme Forhold, som normat gjør sig 

 gjældende hos Fagus Sieboldii med enkelt rundtakkede Blade, som 

 paa hosstaaende Træsnit. Her er altsaa Bunden af Udsnittet homolog 

 med den lille Tak hos Fagus sylvatica. Nothofagus antarctica og 

 Gunnii have ligeledes dobbelt rundtakkede Blade — hver Tak er ved 

 et Indsnit delt i to ligeslore Dele (Tab. VI, f. 27) — ; men hos en 

 almindelig forekommende Varietet af N. antarctica (v, sublobata) træder 

 i Takkernes Sled korte takkede Lapper, som hosstaaende Træsnit 

 viser, og da løbe Sekundærribberne midt igjennem Lapperne, saa at 

 det altsaa ogsaa her sees, at Bunden af Udsnittet hos den almindelige 

 Form (Tab. VI, f. 27) er homolog med Enden af Lappen hos den 

 lappede Form. 



Bladene ere bos de tre Hovedgrupper i Regelen saa forskjel- 

 X( Nothofagus antarctka lige, al disse alene derved kunne skjelnes fra hverandre. Hos Ka- 

 var. lobata. staniegruppen ere Bladene, paa faa Undtagelser nær, helrandede; hos 



Egene ere de som oftest mere eller mindre dybt indskaarne, men 

 selv om de ere helrandede , ere de forskjellige fra Bladene hos de til Kastaniegruppen 

 hørende Arter ved Ribbernes Karakler (smlgn. Bladel af Quercus {Erythrobalanus) conspersa) 

 med Bladet af Pasania glabra (p. 337); de til Bøgegruppen hørende Arter have sædvanlig 

 dobbelt rundtakkede Blade og et egel Forhold i Sekundærribberne, der enten ere som ovenfor 

 omtalt, eller de dele sig i nogen Afstand fra Randen i lo Grene, af hvilke der gaaer én til 

 hver af Takkens Smaatakker (Tab. VI, f. 25, 26, 28); kun hos Nothofagus Solandri og 

 Cliffortioides ere Bladene helrandede. Hos Castaninæ stemme Slægterne væsentlig overens 

 i Bladene; hos Qu^rcineæ og Fagineæ derimod vil man i Reglen alene paa Bladene kjende 

 Slægterne, og af Quercus endog Underslægterne. Bos de tre store Underslægler: Lepido- 

 balanus med lappede, Erythrobalanus med fligede og braaddet-tandede og Cerris med 



