344 14 



egen Underslægt {Macrohalanus), og endelig, at et lignende Torhold gjnr sig gjældende i 

 Bøgegruppen, indenfor hvilken de saakaldte antarctiske, ogsaa i saa mange andre Henseender 

 afvigende. Arter i Griflerne have Karakterer (Tab. VI, f. 2, 7, 12, 6), som gjore det nødven- 

 digt at udsondre dem som en egen Slægt (Nothof agus). 



Frøgjcmraet. Det er Mangelen eller Tilstedeværelsen af ufuldstændige Skille- 

 vægge, som betegner den væsentligste Forskjel i Frøgjemmet. Frugtknuden er oprindelig 3- 

 ruramet, som hos Qtiercus og Fagus, eller 9 — 12-rummet, som hos Castanea sens. str. og 

 Cyclobalanus ; men hos de fleste Arter forsvinde Skillevæggene ganske, saaledes navnlig 

 hos Quercus snbgen. Lepidobalanus og Ceri-is, Cyclobalànopsis og Fagus. Kun bos Cyclo- 

 balanus har Frugten 9 — 12 og hos Quercus subgen. Erythrobalanus 3 ufuldstændige Rum 

 (p. 345, fig. Ö, M), dog* er derhos de fleste Arter af den sidstnævnte underslægt kun meget 

 svage Spor af Skillevæggene tilbage. Ved Bestemmelsen af Frøgjemmets væsentlige Egen- 

 heder forljener maaske lige saa meget som de falske Skillevægge de forskjellige Lags Ud- 

 vikling i Forhold til hinanden at tages i Betragtning. Frøgjemmet bestaaer foruden Over- 

 huden af to Lag, et ydre fastere og lysere og et indre noget tyndere, løsere og mørkere 

 af Farve. Saaledes er Forholdet næsten hos alle Slægter og Arter, kun ikke hos Pasania. 

 Hos denne Slægt er Frøgjemmets indre Lag meget tykkere end det ydre og springer sæd- 

 vanhg frem i 3 Partier, som ere opfyldte med større eller mindre hule Rum, der jninde 

 om Lacunerne i Valnøddens Frogjemme (p. 345, fig. A, B, C). Hvad Formen angaaer, er 

 Frøgjemmets Tværsnit i Reglen rundt, kun hoi Fagineæ trekantet (Tab. VI, fig, 1—2). Frø- 

 gjemmet frembyder for Resten indenfor de fleste Slægter store Forskjelligheder i Form og 

 Tykkelse, saa at man fra det hos nogle Arter forekommende smalt aflange Frøgjemme 

 gradvis føres gjennem umærkelige Overgange hos andre Arter til det kugleformede eller 

 fladlrykt-kugleformede. Ilos Quercus subgen. Lepidobalanus er Frøgjemmet sædvanlig æg- 

 formet eller ægformet-aflangt og tyndt (p. 345, lig. /, K], medens det hos subgen. Erythro- 

 balanus er kugleformet og ofte tykt (p. 345, fig. o); dog findes i begge disse Underslægter 

 mærkelige Afvigelser fra denne Regel; Frøgjemmet er saaledes hos Quercus {Lepidobalanus) 

 lyrata kugleformet og tykt (p. 345, fig. /7), men derimod ægdannet-aflangt, spidst og tyndt 

 hos Quercus (Erythrobalanus] agrifolia (p. 345, LE). Hvad den Forbindelse angaaer, som 

 gjør sig gjældende mellem særegne Forhold i Frøgjemmet og Grifierne, kan jeg henvise til 

 min tidligere Afhandling (p. 49). 



Æg og Frø. Der er altid to Æg i hvert af Frugtknudens Rum, og da der i 

 Regelen findes tre Rum, og kun ét Æg udvikles til Frø, bliver der saaledes fem golde Æg. 

 Disse golde /Eg sees altid i Frugten og sædvanlig hæftede til Frøets øverste Del (p. 346, 

 fig. iï) eller noget nede paa Siden (p. 3tG, lig. 6', F). saaledes hos Castaninæ, B'agineæ og 



